Справа № 263/1401/21
Провадження № 3/263/803/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інспектором в ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.01.2021 о 20:00 год. в Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, по вул. Торговій, буд. 93, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався інтервалу та дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_2 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1, 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Він же 26.01.2021 о 19:54 год. в Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, по вул. Торговій, 93, керував транспортним засобом «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння згідно з висновком приладу «Drager Alcotest 6820» № 962, результат 2,34 ‰, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння в лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 до суду не з`явилась, просила розглянута справу в її відсутність.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 10.02.2021, не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що мається особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №030412 від 26.01.2021 в графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи».

09.02.2021 ОСОБА_1 через канцелярію суду було подано заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з його зверненням за правовою допомогою.

Клопотання ОСОБА_1 було задоволено, розгляд справи відкладено на 24.02.2021 та визначено резервну дату 05.03.2021. В судове засідання 24.02.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

05.03.2021 в судовому засіданні за клопотанням адвоката Таушана Г.М. було оголошено перерву та надано час адвокату для ознайомлення з матеріалами справи. Були погоджені та визначені дати судових засідань 09.03.2021, 11.03.2021, 12.03.2021, про які адвокат Таушан Г.М. та ОСОБА_1 були повідомлені належним чином, про що свідчать їх особисті підписи у відповідній розписці.

В судові засідання, призначені на 09.03.2021, 11.03.2021, 12.03.2021, ані адвокат Таушан Г.М. ані ОСОБА_1 не з`явилися. 09.03.2021 від адвоката Таушана Г.М. надійшла заява про відкладання розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному, але жодних доказів у справі або письмових пояснень (заперечень) адвокат не надав. Від ОСОБА_1 також надійшла заява про відкладання розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікарняному. До заяви ОСОБА_1 долучено довідку та листок непрацездатності, за якими останнього звільнено від роботи у період з 05.03.2021 по 09.03.2021, інших заяв, клопотань або документів від нього не надходило. Відомостей про перебування ОСОБА_1 на лікарняному 11.03.2021, 12.03.2021 суду не надано.

Таким чином, загалом по даній справі було призначено 6 судових засідань, на 5 з яких - 10.02.2021, 24.02.2021, 09.03.2021, 11.03.2021, 12.03.2021 ОСОБА_1 не з`явився.

Указані обставини суд розцінює як мету затягування розгляду справи для уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст..124, ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, забезпечення їх прав, зокрема, на ознайомлення з матеріалами справи, неодноразові відкладання розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 та його захисника до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Санкцією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція, тобто відстань до транспортного засобу, що рухається попереду, дозволяє зупинити транспортний засіб вчасно без зіткнення із автомобілем попереду в разі його раптового гальмування.

Пунктом 13.3 ПДР України передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, підтверджується дослідженими письмовими доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 030412 від 26.01.2021, а саме, схемою місця ДТП та фототаблицею до неї; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який вказав, що він 26.01.2021 рухався на автомобілі «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул..Торговій в.Маріуполі зі швидкістю руху 70 км/год, не побачив «стоячий» (припаркований) автомобіль та в`їхав в нього; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка вказала, що працює в магазині за адресою: м.Маріуполь, вул..Торгова, 93, 26.01.2021 приблизно о 20.05 год. вона вийшла закрити двері та відчула удар, прийшла до себе вже на підлозі, від госпіталізації відмовилася; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка пояснила, що 26.01.2021 приблизно о 20.00 год. вона здійснила аварійну зупинку на автомобілі «Volkswagen Jetta», НОМЕР_2 , ввімкнувши аварійну сигналізацію, біля магазина по вул..Торговій, 93, м.Маріуполь. Приблизно через 5 хвилин обернувшись вона побачила автомобіль «ВАЗ 210994-20», який наближався, та відчула удар ззаду, від чого її автомобіль відкинуло у двері вказаного магазину. Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеним, оскільки останній порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1, 13.3 ПДР України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження транспортних засобів, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 523158 від 26.01.2021 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріалами, а саме: актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Drager Alcotest АRНК 0526», квитанцією приладу «Drager» від 26.01.2021, відповідно до яких результат тесту становить 2,34 ‰; диском із відеозаписом; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Drager» для визначення стану сп`яніння, результат огляду - 2,34 ‰, від проходження огляду в лікаря-нарколога відмовився; рапортом.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Суд звертає увагу, що дії працівників поліції були цілком законними та логічними, оскільки, встановивши, що особа ( ОСОБА_1 ) вчинила ДТП та не заперечувала цього, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння, вони запропоновували йому пройти огляд для визначення стану сп`яніння.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП матеріали справи не містять, на це не вказують ані учасники ДТП ані свідки.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги ПДР України та скоїв ДТП, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст.130 ч.1 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Суд враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбувається саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З довідки УПП в Донецькій області від 17.02.2021 вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2020 року 4 рази притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При ухваленні рішення у справі суддя бере до уваги, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян учасників руху, пішоходів, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вказане свідчить про нехтування останнім загальноприйнятих норм поведінки та співжиття в суспільстві та легковажного відношення до ПДР України, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 належних висновків для себе не робить. А тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 36, 40-1, 124, 130 ч.1, 245, 248, 251, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М.Томілін