Справа № 496/5385/20
Провадження № 3/496/543/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )

тимчасово не працююча,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2020 року в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 23.11.2020 року на території Біляївської ЗОШ №1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме бійку з учнями школи. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення. передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи міститься заява завірена належним чином. У заяві правопорушниця просить розглянути справу за її відсутності у зв`язку з тим, що на території України запровадженні карантинні заходи та з протоколом про адміністративне правопорушенням згодна.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.ст.10, 11 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Частиною 3 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 173-4 КУпАП малолітні або неповнолітні віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть відповідальність за вчинення булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, а суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у протоколі має бути розкрито сутність правопорушення і має бути зазначено, яке правопорушення вчинено (містить ознаки правопорушення) особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, відповідальність за яке передбачено Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення і якого саме, місце його вчинення, як цього вимагає диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Суд також звертає увагу, що дані про подію, зокрема час, місце, є істотною складовою формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частиною складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Також, відповідно до матеріалів справи, вбачається, що постановою Біляївського районного суду Одеської області (суддя Буран В.М.) від 11.01.2021 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності були повернуті до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області для дооформлення, а саме відповідно до постанови, в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено час вчинення адміністративного правопорушення; не було вказано кваліфікацію правопорушення вчиненого сином ОСОБА_1 ОСОБА_2 та не додано до матеріалів справи копію свідоцтва про народження дитини.

Вказані у вищезазначеній постанові недоліки, особою яка склала протокол, не були усунуті.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що відсутні достатні дані, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 184 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.Л. Пасечник