Справа № 428/9112/21
Провадження №3/428/76/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Овчиннікова Д.А.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , службове посвідчення НОМЕР_2 , видане Східним територіальним управлінням НГУ 25.09.2020, який має військове звання підполковник, начальника служби РХБЗ військової частини НОМЕР_3 , місце проживання за реєстрацією: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу ДНС № 2/1833 про військове адміністративне правопорушення від 28.08.2021, 28 серпня 2021 року підполковник ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Національної Гвардії України, при виконуванні обов`язки військової служби перебував у нетверезому стані на території Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_4 , розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, в умовах особливого періоду. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 28.08.2021 № 192 підполковнику ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 0,40 проміле.
Допитаний в судовому засіданні 12.10.2021 року ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки алкогольні напої 28.08.2021 року не вживав та пояснив, що того дня в нього дуже боліли зуби і з метою зменшення зубного болю він прополоскав рот лікарським засобом. Через деякий час до кімнати відпочинку ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де знаходився він та інші військовослужбовці, зайшли військовослужбовці ВСП ЗСУ та почали огляд осіб, що там знаходились. Оскільки він вважав себе тверезим, то пройшов огляд на стан сп`яніння, але з результатом не згоден. Військовослужбовець ВСП використовував якийсь незрозумілий прилад, який при неодноразовій процедурі подиху показував різний результат. До найближчого медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння його не направили, а склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Він проходить службу з 1997 року і жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності. Вважає себе невинним та просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Овчинніков Д.А. надав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке долучено до матеріалів справи та в якому виклав пояснення ОСОБА_1 , а також вказав, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння не проводився. Крім того, військовослужбовці ВСП не мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення відносно військовослужбовців Національної Гвардії України. У зв`язку з чим просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 09.11.2021 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є військовослужбовцем і проживає зі ОСОБА_1 у одній кімнаті. 28.08.2021 року зранку, після того як вони прокинулись, ОСОБА_1 скаржився на зубний біль. Також він бачив, як ОСОБА_1 полоскав ротову порожнину. Ввечері того ж дня йому стало відомо, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є військовослужбовцем офіцером відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ВСП в гарнізонах Луганського ЗВ ВСП, військове звання лейтенант. Так, 28.08.2021 року від командування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про те, можливе вжиття алкогольних напоїв військовослужбовцем ОСОБА_1 . До ОТУ «Північ» виїхала група у складі двох чергових військовослужбовців. Особисто він до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не виїжджав, а лише складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Протокол складався у присутності ОСОБА_1 , який був не згодний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з його слів вживав лікарський засіб. Пам`ятає, що перший результат огляду був більше 1 проміле (проводився в ОТУ «Північ»), точніше не зміг сказати. Друга спроба була проведена у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 та її результат був більше 0,2 проміле. Від ОСОБА_1 був відчутний запах алкоголю з порожнини рота. Станом на 28.08.2021 сертифікат на прилад Алконт був у наявності. Протокол про військове адміністративне правопорушення було складено на підставі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, чеків газоаналізатора. Якщо особа відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, тобто у ВСП, тоді її відвозять до медичного закладу ЛОНД. Стосовно ОСОБА_1 черговим складався протокол про затримання. Протокол про затримання до протоколу про військове адміністративне правопорушення не додається.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він проходить військову службу помічником начальника групи охорони та патрульно-постової служби ІНФОРМАЦІЯ_4 . 28.08.2021 року зранку до Луганського ЗВ ВСП привезли ОСОБА_1 з підозрою на стан алкогольного сп`яніння. Зі слів йому відомо, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці в ОТУ «Північ» і результат виявився позитивний 1,4 проміле. Він був свідком, коли ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння у приміщенні Луганського ЗВ ВСП, результат був 0,4 проміле. Акт огляду на стан сп`яніння був складений майором ОСОБА_6 , який не є його начальником. Будь-якої зацікавленості з його боку щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності він немає. ОСОБА_1 було затримано.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він військовослужбовець Луганського ЗВ ВСП. 28.08.2021 року він був у добовому наряді в групі реагування разом з майором ОСОБА_6 . Приблизно о 07 ранку вони поїхали до ОТУ «Північ» з перевіркою особового складу з метою перевірки особового складу на стан вживання алкоголю або наркотичних речовин. Під час перевірки був виявлений військовослужбовець ОСОБА_1 з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці за допомогою алкотестеру, та результат виявився позитивний, більше 1 проміле. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до відділу Луганського ЗВ ВСП. У приміщенні Луганського ЗВ ВСП ОСОБА_1 вдруге пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння і результат був 0,4 проміле. Він був свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Між «продувками» пройшов час приблизно 30 хвилин, точніше не пам`ятає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 та є старшим офіцером відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху. 28.08.2021 він був на чергуванні та отримав наказ їхати до ОТУ «Північ», де знаходився ОСОБА_1 у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Результат виявився позитивний. ОСОБА_1 запевняв що вживав лікарські засоби. ОСОБА_1 запропонували проїхати до ВСП. Будь-які засоби до ОСОБА_1 не застосовувались. У приміщенні ВСП ОСОБА_1 вдруге пройшов огляд на стан сп`яніння. Крім того стосовно ОСОБА_1 складався протокол затримання і поміщення до кімнати тимчасового затримання до часу, поки він не протверезіє. Між оглядами на стан сп`яніння ОСОБА_1 пройшло приблизно хвилин 20. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводив саме він. Сертифікат на прилад Алконт є, повірка на нього також.

Заслухавши надані в судовому засідання пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.
Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.
Діючим законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності являється протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Об`єктивна сторона правопорушення за ст. 172-20 КУпАП виражається у вчиненні таких дій, як розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VІІ від 17.03.2014 року, відповідно до п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106, ст. 112 Конституції України та ст. ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, на території України оголошено про проведення часткової мобілізації.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Отже, особливого періоду не припинено. Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд однозначно сформулював у своїх постановах від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та 61-3951св18), 20 лютого 2018 року (провадження 61-4255св18), 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), 21 лютого 2019 року (провадження 51-7411км18). По вказане також вказується у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 127/1684/16-к. (провадження № 51-1371 км 18).
Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.
Склад правопорушення це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про адміністративне порушення, працівником поліції повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується особа за порушення правил дорожнього руху. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надані наступні докази:
протокол про військове адміністративне правопорушення серія ДНС № 2/1833 від 28.08.2021, згідно якого 28 серпня 2021 року підполковник ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Національної Гвардії України, при виконуванні обов`язки військової служби перебував у нетверезому стані на території Оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_4 , розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецький, в умовах особливого періоду. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 28.08.2021 № 192 підполковнику ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 0,40 проміле;
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 192 від 28.08.2021 з роздруківкою результату тесту на алкоголь проведеного тестування приладом «Алконт-М» № 00254-15, згідно якого в організмі ОСОБА_1 було виявлено 0,40%о;
копія посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , видане 25.09.2020.
Так в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що він проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками, а саме: «запах алкоголю з порожнини рота на відстані 1,5 метра.
Крім того, на вимогу суду надано:
копія свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу Алконт-М, с/н 00254/154
копія сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки;
копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Алкон М, № 00254-15 (чинне до 12.10.2021).
Також суду надано копію протоколу серія ДНСЕ № 001280 про адміністративне затримання від 28.08.2021 ОСОБА_1 28.08.2021 о 07-30 годині у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. В протоколі зазначено, що фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались.
Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.
Пояснення в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який проживає з підполковником ОСОБА_1 , суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки повідомлені ним обставини не можуть достовірно свідчити про невинуватість або винуватість ОСОБА_1 .
Суд наголошує, що пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 є стабільними, послідовними, обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Підстав для критичної оцінки пояснень свідків судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація свідків не дискредитована, довіра до їхніх показань не підірвана.
Посилання ОСОБА_1 про те, що оскільки він не був згоден з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а тому його повинні були направити на огляд у найближчому медичному закладі, суд не бере до уваги, оскільки не надано доказів, що ним було заявлене таке клопотання.

З огляду на вищевказане позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд розцінює як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності і ставиться до неї критично.
Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він являючись військовослужбовцем перебував при виконанні обов`язки військової служби в нетверезому стані на території військової частини , в умовах особливого періоду.
Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, військовослужбовець, згідно даних у протоколі про адміністративне правопорушення раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-20, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. (Отримувач ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ): 37991110; Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN): UА0012499; код класифікації доходів бюджету: 21081100).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко