Провадження № 33/824/108 /2021 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 05 липня 2020 року об 11 годині 50 хвилин на А/Д М-06 «Київ - Чоп 19 км, керував автомобілем «OPEL», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом указано про те, що він в день події не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який ним було отримано в результаті звернення до КП «Калинівська ЦРЛ». Крім того, ОСОБА_1 указано про те, що даний огляд було проведено в присутності працівника поліції Калинівського ВП Погонець В.О. Однак місцевим судом, безпідставно не було взято до уваги наведені дані та не надано їм належної оцінки під час прийняття оскаржуваного судового рішення. Також апелянтом указано на ряд порушень, які були допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, в протоколі формально викладена суть адміністративного правопорушення, не конкретизована його фабула відповідно до ст. 130 КУпАП та не викладені встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається від чого саме він відмовився, від огляду на місці зупинки транспортного засобу, або ж в закладі охорони здоров`я. Також апелянт указав про те, що матеріали справи не містять акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, який повинен був проводитися працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства, а в даному випадку із його відміткою про відмову від проходження такого огляду з використанням спеціального технічного засобу (Драгер). За наведених обставин просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.07.2020, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів так і в медичному закладі, письмовими поясненнями свідків, іншими доказами.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ч.1 ст. 130 КупАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає, у тому числі, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим допустив порушення вимог п.2.5 ПДР, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння і що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував не спростовує висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній притягнутий до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а для вимоги поліцейського про необхідність проходження такого огляду необхідна не наявність доведеного стану сп`яніння, а наявність ознак, які вказують на те, що особа перебуває у такому стані.

Посилання ОСОБА_1 на те, що матеріали справи не містять акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, який повинен був проводитися працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідківне спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що за змістом п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в акті огляду зазначаються результати огляду на стан сп`яніння, а враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, у поліцейських не виникло обов`язку щодо складання акта огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, не роз`яснено суть вчиненого правопорушення, не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, у останніх виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» так і в закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився від проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та відмовився проходити огляд у медичному закладі. При цьому з відеозапису чітко вбачається, що працівниками поліції водію ОСОБА_1 роз`яснено його права, суть вчиненого правопорушення та вказана відмова була зафіксована за участі двох свідків, які були запрошені працівниками поліції.

Дії працівників поліції в даній ситуації є такими, які відповідають вимогам Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька