ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., при секретарі судового засідання Баранюк О.М., з участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229425 від 27 січня 2021 року, вбачається, що 27 січня 2021 року о 03 годині 38 хвилин у місті Володимир-Волинський по вулиці Лотоцького, ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив. Пояснив, що дійсно вночі 27 січня 2021 року він керував автомобілем «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Лотоцького у місті Володимир-Волинський, і близько 03 години 38 хвилин його зупинили працівники поліції. Проте вказав, що алкогольних напоїв він взагалі не вживає, а тому не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Про причину зупинки автомобіля поліцейські його не повідомили, натомість звинуватили у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти тест за допомогою алкотестеру «Драгер». Знаючи, що алкогольних напоїв він не вживав, ОСОБА_1 без жодних заперечень пройшов вказаний тест, який з незрозумілих причин вказав на його стан сп`яніння (1,24% проміле). Не погоджуючись із результатами тесту, пропонував поліцейським проїхати до закладу охорони здоров`я для повторного проходження огляду на стан сп`яніння, однак йому було відмовлено, пояснення з приводу невживання алкоголю та заперечення результатів тесту були проігноровані. Поліцейські склали протокол та повідомили, що свою невинуватість він зможе доводити в суді.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 звернув увагу на те, що поліцейськими було порушено процедуру провадження щодо нього справи про адміністративне правопорушення. Зокрема: огляд на стан сп`яніння було проведено поліцейськими без свідків; незважаючи на заперечення свого стану сп`яніння, вимоги ОСОБА_1 пройти освідування у закладі охорони здоров`я були проігноровані поліцейськими.

Разом з тим, при ознайомленні з матеріалами справи ОСОБА_1 звернув увагу на невідповідність номеру протоколу про адміністративне правопорушення, який вказаний у роздруківці з алкотестеру «Драгер», а також вказаному у цій же роздруківці значенню температури повітря (+8?С), хоч насправді в ніч 27 січня 2021 року було -5?С, що підтвердив витягом про погоду із мережі Інтернет. Вказав, що в сукупності із його впевненістю в тому, що він не міг перебувати цього дня в стані алкогольного сп`яніння, вказані невідповідності можуть свідчити про несправність алкотестеру або фальсифікацію доказів.

Клопотав про виклик у судове засідання для надання пояснень поліцейського, який складав протокол та проводив освідування.

На неодноразові виклики поліцейський ОСОБА_2 до суду не з`явився, двічі подав до суду повідомлення про неможливість з`явитись в судове засідання.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малафєєва проти Росії» («Malafeyeva vs Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin vs. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даній справі особа, яка склала протокол самоусунулась від процесу доказування, а зібрані у справі докази не відповідають вимогам закону та/або не можуть бути визнані судом належними і допустимими з підстав, викладених нижче вище.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У зв`язку з цим суд провів розгляд справи за наявними матеріалами справи та прийшов до наступних висновків.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст.266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Такий огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги закріплені також у нормах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р., № 1452/735.

Отже, у відповідності до ч.3 ст.266 КУпАП, в разі незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного працівником поліції, останній зобов`язаний був направити його для проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять відомостей про згоду ОСОБА_1 з результатами проведеного щодо нього огляду на предмет встановлення стану сп`яніння, так само як і в матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження такого огляду до закладу охорони здоров`я.

За вказаних обставин суд не знайшов підстав для спростування пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні в частині порушення працівниками поліції вимог щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу, оскільки він не погодився із результатами такого огляду, а в направленні до закладу охорони здоров`я з метою проходження такого огляду йому було відмовлено.

За змістом ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого зазначаються: час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229425 від 27 січня 2021 року вбачається, що 27 січня 2021 року о 03 годині 38 хвилин у місці проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння були присутніми двоє свідків.

Проте, у порушення вимог ч.1 ст.256 КУпАП у даному протоколі не вказано прізвищ свідків, в присутності яких проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, їх адрес. Не відібрано також пояснень вказаних свідків щодо обставин документування правопорушення.

Дана обставина є підтвердженням пояснень ОСОБА_1 про те, що свідків на місці події під час проходження ним огляду на стан сп`яніння не було.

В той же час, у протоколі відсутні пояснення самого ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від надання таких пояснень.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229425 від 27 січня 2021 року зазначено, що до нього долучено: відеозапис, акт огляду на приладі «Драгер», роздруківка з приладу «Драгер».

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проходження водієм огляду на стан сп`яніння за своєю суттю є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством.

У зв`язку з цим, в разі застосування поліцейськими відеозапису, вказаний етап провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен бути зафіксованим даним відеозаписом.

Тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в судовому засіданні був досліджений відеозапис, долучений до протоколу.

Під час відтворення та огляду в судовому засіданні відеозапису встановлено, що він складається із двох фрагментів тривалістю по 1 хвилині.

В ході огляду запису, встановлено, що він відображає лише елементи руху та зупинки автомобіля «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 в період часу 03 години 37 хвилин до 03 години 38 хвилин 27 січня 2021 року.

Наданий суду відеозапис не містить жодних відомостей про водія транспортного засобу, його спілкування із поліцейськими, проходження ним огляду на стан сп`яніння, складення процесуальних документів, тощо. На відеозаписі також відсутні будь-які особи, в тому числі свідки правопорушення та свідки проходження водієм огляду на стан сп`яніння.

Отже, до матеріалів справи долучено оптичний носій інформації, однак на ньому не міститься відеофіксації обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення. Зміст даного відеозапису, який триває дві хвилини не містить будь-якої доказової інформації, як щодо вчинення правопорушення, так і щодо складення протоколу. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для визнання долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису належним доказом, оскільки ним не підтверджуються існування чи відсутність обставин, які мають юридичне значення у справі.

Крім оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229425 долучено:

1. акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано ознаки стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та результати тесту.

2. роздруківку вказаного тесту, якою встановлено, що о 03 годині 43 хвилин 27 січня 2021 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,24 % проміле алкоголю в повітрі). Проте, за змістом даної роздруківки вона є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229426, а не до протоколу, складеного щодо водія ОСОБА_1 серії ДПР18 № 229425. В той же час, вказана роздруківка містить відомості про те, що температура повітря під час проведення огляду о 03 годині 43 хвилини 27 січня 2021 року становила +8?С, однак згідно долученої ОСОБА_1 роздруківки з мережі Інтернет в ніч 27 січня 2021 року у місті Володимир-Волинському температура повітря становила -5?С.

За даних обставин, судом встановлено сумнівність вказаної роздруківки в аспекті допустимості її як доказу у даній справі, а в той же час суд вважає сумнівним належний технічний стан та справність алкотестеру «Драгер», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, адже дійсно за загальнодоступними відомостями у мережі Інтернет температура повітря у місті Володимир-Волинському в ніч 27 січня 2021 року становила -5?С, а не +8?С як це визначено алкотестером. Наявність морозу і ніч 27 січня 2021 року також підтверджується і відеозаписом наданим поліцейськими на якому зафіксовано засніжену дорогу покриту зверху льодом.

Інших доказів у справі до протоколу не долучено.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дія вказаних презумпцій рівнозначно поширюється також на процес доказування у справах про адміністративні правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягуються до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правова позиція КАС ВС у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП є недоведеним. Розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться належними та допустимими доказами, а процедура встановлення ознак адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відбулась із порушеннями вимог ст.266 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

І з цих же підстав, передбачених ч.5 ст.266 КУпАП, суд визнає недопустимими у справі докази щодо отримання поліцейським результатів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер