490/6546/2122 від29.12.2021
н/п 3-в/490/7/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши клопотання адвоката Алейкіна Владислава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.10.2021 року,-

в с т а н о в и в :

Адвокат Алейнік В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відстрочку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.10.2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП. Мотивує тим, що постановою суду від 06.10.2021 року його притягнуто до відповідальності, призначено покарання у виді 17000 грн та судовий збір в розмірі 454,00 грн. Оскільки на даний час фінансовий стан ОСОБА_1 не дозволяє йому одразу сплатити усю суму штрафу у строк 15 днів. Він працює водієм і сума штрафу перевищує розмір його щомісячного доходу, та після позбавлення його права керування транспортирними засобами, вирішується питання про його звільнення з даної посади, а тому просить розстрочити виконання постанови в частині сплати штрафу та судового збору.

Перевіривши доводи заяви, матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ст. 304 КпАП України, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується судом, який виніс постанову.

Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.10.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 130 ч.1 КпАП України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцятьтисяч)гривень 00копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 454,00гривень.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07.12.2021 року постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.10.2021 року залишено без змін.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 307 КпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу, являється квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з частиною 1статті 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1статті 307 КпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна.

Згідно з частиною 2статті 308 КпАП Україниу порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статтіКУпАП Українита зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

Відповідно до частини 2статті 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила.

Воно можливе, наприклад, у зв`язку з тяжкою хворобою особи, яку притягнуто до відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи; у зв`язку зі складними сімейними обставинами або іншими серйозними причинами, що об`єктивно перешкоджають невідкладній реалізації постанови.

В матеріалах заяви відсутні докази будь-яких обставин, які могли б свідчити про поважну причину, яка унеможливлює виконання постанови заявником.

Суд не розцінює поважною підставною скрутний фінансовий стан, за яким він не може одноразово сплатити всю суму одразу.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів.

По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її права власності на певну суму грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки, невигідні для винуватої особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямовано саме на створення істотних матеріальних наслідків для винуватої особи, який за змістом клопотання хоче їх уникнути шляхом сплати у вигідний для нього спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення, запропонований засудженим механізм розстрочки штрафу взагалі протирічить приписам КУпАП, щодо строків його сплати.

Відповідно до положень статті 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Крім того, заявник в тексті заяви просить розстрочити виконання постанови суду, а в прохальній частині просить його відстрочити строком на 6 місяців зі сплатою рівними частинами, що є не конкретизованим та не зрозумілим.

За таких обставин, задоволення заяви адвоката Алейкіна Владислава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 допускає можливість невиконання судового рішення, що протирічить приписам статті 23 КУпАП про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись статтями33-35,301-304 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви адвоката Алейкіна Владислава Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.10.2021 року у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 1статті 130 КУпАП- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Тішко