Справа № 199/1811/21
ПОСТАНОВА

іменем України

17.03.2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Торубарова А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2021 року о 18-08 год. ОСОБА_1 в районі будинку 122к по вул.Донецьке шосе у м. Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем «Шевролет», № НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (тест №11870 за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат 2.22 %), чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та зазначив, що 13.02.2021 року дійсно у вечірній час доби, він вживав алкогольні напої, а саме зазначив, що випив не менше 0,5 л. горілки, оскільки до нього приїхали родичі, які були відсутніми на похованні його брата. Оскільки його автомобіль на той час стояв біля під`їзду будинку за місцем його мешкання, а він бажав його перепаркувати, через чисельні випадки крадіжок з автомобілів, він спустився до автомобіля. Однак не бажаючи у стані алкогольного сп`яніння керувати автомобілем, він чекав на вулиці біля автомобіля коли хтось із знайомих, які будуть проходити повз та на його прохання погодяться перепаркувати його автомобіль - «Шевролет», № НОМЕР_1 . Через деякий він зустрів свого колишнього сусіда ОСОБА_2 , який проходив повз та звернувся до нього з вищевказаним прохання. На що той погодився та вони сіли до автомобіля «Шевролет», № НОМЕР_1 , при цьому ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля. Так, під час керування автомобілем, ОСОБА_2 допустив скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Вийшовши з автомобіля ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 та вказав, що останній може йти, а він сам вирішить питання з власником автомобіля, з яким відбулось зіткнення. Однак, через деякий час йому стало відомо, що охоронець стоянки викликам працівників поліції з приводу дорожньо-транспортної пригоди, які по приїзду на місце події виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, про наявність яких він не заперечував. Запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, на що той погодився та у присутності двох свідків пройшов такий огляд, який був позитивний та результат склав - 2.22 %.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 та показав, що 13.02.2021 року у період часу з 17-30 години по 18-00 години, він зустрів свого колишнього сусіда ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та який попросив перепаркувати його автомобіль, на що той погодився і сів за кермо автіки. Так, під час руху він допустив скоєння дорожньо-транспортної пригоди з іншою автомобілем. Вийшовши після дорожньо-транспортної пригоди з автомобіля ОСОБА_1 його відпустив, вказавши. Що він сам владнає всі питання з власником пошкодженого ним автомобіля, на що той погодив та пішов у своїх справах. На уточнюючі питання свідок ОСОБА_2 вказав, що сам він безпосереднього посвідчення на право керування транспортним засобами не має, але керувати вміє. Під час допиту у судовому засіданні плутався з кольором автомобіля «Шевролет», № НОМЕР_1 , який він керував, вказуючи, що той автомобіль синього кольору, а потім вказував, що чорного. Крім цього у своїх показав свідок ОСОБА_2 не вказав точного місця події, зазначивши, що погано знає вказаний район, назву вулиці на якій відбулась подія не пам`ятає.

Захисник Торубаров А.В. підтримав особу, на яку було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та просив провадження відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022556 від 13.02.2021 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

- рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Шаповал Д., що патрулюючи район 13.02.2021 у складі екіпажу «Легіон 151» отримали виклик про ДТП без травмованих за адресою: м.Дніпро, вул.Донецьке шосе, 122к. Прибувши на місце виклику виявлено автомобіль «Шевролет», № НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). На водія ОСОБА_1 , складено протоколи: ДПР18 №022556 за ч.1 ст.130 КУпАП та ДПР18 №022557 за ст.124 КУпАП;

- копіями письмових пояснень свідків огляду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що у їх присутності ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 2,22 %;

- тестом приладу Drager Alcotest 6820 №11870, складеного 13.02.2021 року о 18-40 годині, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 2,22 %;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, результат якого склав 2,22%, з чим ОСОБА_1 погодився;

- відеозаписом, знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників поліції, де зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, згідно переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 №11870, результат якого склав 2,22 %. Згідно відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 надав пояснення працівникам поліції, що саме він керував автомобілем та зачепив дзеркало іншого автомобіля, тобто скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Зазначивши, що він, «це сталося випадково,бажав перепаркуватися», далі зазначивши, що «так вжив алкоголь, та те, що сталося, вирішить з дівчиною власницею іншого авто».

Згідно зі ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1 в частині не визнання своєї провини, що він автомобілем не керував, а керував ОСОБА_2 , суд відноситься критично, оскільки його позиція спростовується об`єктивними доказами, оцінку котрим суд дав, а не визнання ним провини в цій частині спосіб його захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Також, суд розцінює відповідну позицію ОСОБА_1 як усталену модель захисту від притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, розповсюджену форму таких показів та форму реалізації права на захист і бажання уникнути адміністративної відповідальності і покарання за вчинене правопорушення.

Так, згідно відеозапису вбачається, що на місці дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 не заперечував факт керування саме ним автомобіля «Шевролет» № НОМЕР_1 , як не заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, зазначивши на місці події, що випив 100 г., при цьому у судовому засіданні повідомив, вживав не менш як 0,5 л. горілки.

Доводи ОСОБА_1 про свою невинуватість, викладені ним у судовому засіданні не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання ним вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, під час перегляду відеозапису знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 на місці події на питання поліцейського підтвердив, що «це сталося випадково,бажав перепаркуватися», далі зазначивши, що «так вжив алкоголь, та те, що сталося, вирішить з дівчиною власницею іншого авто», тобто повністю визнав факт керування ним транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

Також, згідно відеозапису ОСОБА_1 на місці події не посилався на наявність будь-якого свідка, що нібито не він, а якась інша особа, керувала автомобілем.

Що стосується показів свідка ОСОБА_2 , зазначаю, - вказаний свідок підтвердив, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому вказати на місце події не зміг, оскільки як сам зазначив погано знає район, назву вулиці не пам`ятає, та взагалі пояснив інший час подій «о 17-30 год.», чим той, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, та зазначив інший колір автомобіля ОСОБА_1 .

Тобто, с цих поясненнях у судовому засіданні суд вважає, що свідок ОСОБА_2 явно намагався підлаштуватися під покази свого товариша ОСОБА_1 , чим штучно намагався створити умови для уникнення останнім адміністративної відповідальності.

Таким чином, слід зазначити, що мотиви доводів сторони захисту фактично ґрунтуються на незгоді сторони захисту із доказами винуватості ОСОБА_1 , оспорювання встановлених за результатами судового розгляду фактів з викладенням власної версії події.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не скоєно адміністративного правопорушення, що він автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керував, та недійсності доказів відхиляю, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

З огляду на викладене, досліджені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів сторона захисту, яка була вільна у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КУпАП, протягом судового розгляду, враховуючи, що, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, були створені їй всі необхідні умови для реалізації нею своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав та не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій та не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривень 00 копійок судового збору.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Л.Воробйов