ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А., за участю захисника Сацюк І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особа, щодо якої встановлена інвалідність,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 09.01.2021 року близько 07 год. 43 хв. пошкодив паркан сусідці ОСОБА_2 , завдавши матеріальні збитки на суму 2000 грн., чим порушив громадський порядок.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення заперечив та пояснив, що не причетний до пошкодження паркану. Із сусідами неприязні відносини, а тому вони звернулись в поліцію із заявою, в якій вказали, що саме він пошкодив паркан.

Захисник Сацюк І.В. просила провадження закрити, оскільки у справі відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 пошкодив паркан ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, не подавала заяв про відкладення судового розгляду, а тому суд розглянув справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сацюк І.В., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

З аналізу наведеного вбачається, що адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за умови, що особа своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян і таке діяння вчинене саме з хуліганських мотивів, а не з інших.

Однак у даному протоколі не вказано якими саме діями ОСОБА_1 було порушено громадський порядок і у чому вони проявились.

Крім того, у протоколі не вказано і не надано доказів, що зазначені у протоколі дії ОСОБА_1 були вчинені ним саме із хуліганських мотивів, а не з будь-яких інших.

Із досліджених судом відеозаписів, котрі долучені до матеріалів справи встановлено, що на них не зафіксовано факту вчинення правопорушення, дані відеоматеріали містять лише результати огляду огорожі та фрагменти із записів відеоспостереження, на котрих зафіксовано перебування ОСОБА_1 на своїй земельній ділянці.

Окрім цього, суду не надано жодних належних, достатніх, допустимих доказів, котрі б підтверджували, що саме ОСОБА_1 пошкодив паркан ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ч.2 ст.7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Будь-яких належних та об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення поліцейськими до протоколу долучено не було та в судових засіданнях не представлено.

Таким чином, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належними та допустимими доказами.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом його вини в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно з якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», відповідно до якого, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не може констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Однак всупереч наведеного, доказів, котрі б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про причетність ОСОБА_1 до пошкодження паркану ОСОБА_2 та вчинення таких дій саме з хуліганських мотивів, у матеріалах справи не має та не надано таких на судовий розгляд справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук