ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 Справа №607/21236/21

28 грудня 2021 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого як фізична особа-підприємець,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №475879 від 16 листопада 2021 року, 12 листопада 2021 року близько 13 год. 10 хв. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , який здійснює свою господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , допустив обслуговування покупців продавцем ОСОБА_2 , яка була без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги п.п. 9 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року та вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

Попередньо подав письмові пояснення, згідно з якими в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин викладених у протоколі, зокрема докази, які б підтверджували факт реалізації товарів чи іншого способу обслуговування покупців продавцем ОСОБА_2 у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що по АДРЕСА_2, без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно.

Крім цього, у протоколі не зазначено, який конкретно п.п. 9 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року ним порушено, оскільки вказаний п.п. 9 складається з кількох частин.

Наявний в матеріалах справи диск не містить дати, часу та місця здійснення відеофіксації, відсутні дані про особу, яка здійснювала відеофіксацію. Протокол не містить буди-яких даних про наявність відеофіксації правопорушення. Протокол складений із порушенням 24 годин з моменту встановлення особи.

Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Присутній в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Олійник О.І. просив закрити провадження у справі на підставі обставин, викладених у письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 з участю його захисника - адвоката Олійника О.І.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №475879 від 16 листопада 2021 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, будучи фізичною особою-підприємцем та здійснюючи свою господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , допустив обслуговування покупців продавцем ОСОБА_2 , яка була без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги п.п. 9 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року.

Відповідно до вимог п.п. 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на дату вчинення правопорушення), з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється "зелений" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо.

На підтвердження обставин викладених у протоколі працівниками поліції долучено: рапорт старшого інспектора чч Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Богданов Д.А. від 12 листопада 2021 року, рапорти старшого ДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Шеременди А. від 12 листопада 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 16 листопада 2021 року, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №927271 від 12 листопада 2021 року, та CD-диск.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Суд не приймає до уваги вказані рапорти працівників поліції, як належні та допустимі докази, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Долучена до матеріалів справи постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №927271 від 12 листопада 2021 року не підтверджує обставин викладених у протоколі, зокрема щодо обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, оскільки вказаною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а саме за перебування в громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 16 листопада 2021 року вбачається, що останній був залучений в якості понятого щодо відмови ОСОБА_1 надавати будь-які пояснення та підписувати протокол, а відтак зазначені письмові пояснення не стосуються справи та не підтверджують обставин викладених у протоколі.

На долученому до матеріалів справи CD-диску відсутні будь-які відеоматеріали, відтак останній не підтверджує обставин, викладених у протоколі.

В матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків щодо обставин викладених у протоколі, зокрема покупців, яких обслуговувала продавець ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про недоведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька