Номер провадження 33/804/660/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021р. суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Донецької області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції з Першим апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за участю захисника Шейка К.В.,

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2021р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:

- не згодний з оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд не з`ясувавши обставини по справі, не викликаючи свідків, працівників поліції вирішив що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано точне місце вчиненого ним правопорушення, що є порушенням ст.256 КУпАП; також в протоколі містяться виправлення, не вказано жодної ознаки алкогольного сп`яніння, не роз`яснено його права, що є порушенням Інструкції з оформленням матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції;

- зазначає, що акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не має дати його складання, що є підставою вважати його недопустимим доказом;

-вказує, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано свідоцтво про повірку алкотестера «Драгер», а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити, саме яким приладом «Драгер» було проведено огляд на стан сп`яніння; також невідомо, яким саме приладом була здійснена відеофіксація правопорушення, тому приймати до уваги та вважати відеозапис належним доказом неможливо; крім того відеозапис було зупинено для складання протоколу, після чого відновлено, що є порушенням положень «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019р. за №28/3299, тому внаслідок того, що не було відеофіксації, не можливо точно вказати, що відбувалось в цей час, а він особисто висловлявав свою незгоду з результатами огляду за допомогою «Драгеру», але працівники поліції не надали йому такої можливості, пригрозивши йому конфіскацією автомобіля та заставили підписати акт огляду і протокол, який взагалі не надали йому для ознайомлення.;

- прохає, скасувати постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2021р. та провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Шейка К.В., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою особу яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 07.10.2021р. о 22-43год. у смт.Близнюки Лозівського району Харківської області по вул.Незалежності, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» із застосуванням технічних засобів відеофіксації, що підтверджується тестом №849 від 07.10.2021р., результат огляду становить 1,25 %0. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 246494 від 07.10.2021р., відповідно до якого ОСОБА_1 07.10.2021р. о 22-43год. у смт.Близнюки Лозівського району Харківської області по вул.Незалежності, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» із застосуванням технічних засобів відеофіксації (а.с.4); тестом №6810 на алкоголь за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер 6810», результат огляду становить 1,25 %0 (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 згоден з результатом огляду, що підтверджується його особистим підписом (а.с.6); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 07.10.2021р. о 22-40год. він рухався на транспортному засобі ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 у смт.Близнюки Лозівського району Харківської області по вул.Незалежності, заїхав з товарищами до АЗС, перед цим випив 1 л пива, коли виїзджали із АЗС, його зупинили працівники поліції, оскільки у нього не горів задній лівий габаритний вогонь в темну пору доби, працівники поліції запропонували йому пройти тест на спеціальному приладі - газоаналізаторі «Драгер» для встановлення алкоголю в організмі, на що він погодився, результат огляду становить 1,25 %0 (а.с.12); відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (а.с.14); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 07.10.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.7).

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи його апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є безпідставними з огляду на таке.

Висновок суду апеляційної інстанції щодо правильності висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на тому, що відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який у встановленому законом порядку отримав документ на право керування транспортним засобом, при керуванні транспортним засобом зобов`язаний дотримуватись усіх вимог, які містяться у нормативних актах, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він був не згоден з результатом огляду за допомогою алкотестера «Драгер» та наполягав на проведенні такого огляду у медичному закладі, спростовуються його особистим підписом на акті огляду стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого з результатами огляду ОСОБА_1 погодився.

Доводи апеляційної скарги, що зазначений акт не містить дати його складання, внаслідок чого не може бути прийнятий до уваги як недопустимий доказ, суд вважає необґрунтованими, оскільки відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського підтверджується, що огляд проводився саме 07.10.2021 р. за згодою ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та факт такого огляду не заперечується самим ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам, передбаченим ст.256 КУпАП, суд вважає неспроможними, оскільки на думку суду апеляційної інстанції, вони є обраною формою захисту особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,, суперечать усій сукупності доказів, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення та які були повно та всебічно перевірені та оцінені судом першої інстанції.

Так судом було досліджено та оцінено всі докази у справі про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення містить усі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, зокрема дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений належним чином, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому були роз`яснені, що підтверджується підписами ОСОБА_1 в протоколі. Зауважень від ОСОБА_1 не надходило. Протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції відповідно до вимог ст. 254,256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості, як доказу долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису також не мають під собою пігрунття, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Крім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами, і жодна особа не заперечувала проти того, що на відеозаписі зафіксований саме ОСОБА_1 .

Щодо доводів про відсутність свідків, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, якщо поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису та вони долучені до протоколу, то присутність свідків не є обов?язковою.

З дослідженого судом апеляційної інстанції в судовому засіданні відеозапису, достовірно встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер 6810», результат якого показав 1,25‰, ОСОБА_1 , був згоден з результатом огляду, надав про це відповідні пояснення, підписав особисто акт огляду його на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Вказаний відеозапис підтверджує обставини, викладені в протоколі.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції діяли упереджено при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 за його особистими поясненнями в суді апеляційної інстанції з моменту складання щодо нього зазначеного протоколу не звертався зі скаргою до правоохоронних органів.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність по ній настає: 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України),

2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України),

3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа:

- керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан;

- або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вказаних вище норм законодавства та диспозиції ст. 130 КУпАП, доводить, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 КупАП і кожна ця обставина, як окрема так і у сукупності з іншими, є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, якщо водій транспортного засобу керував транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного сп`яніння, відповідні його дії та ознаки сп`яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджуються іншими доказами, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо незгоди з оскаржуваною постановою, з підстав її незаконності та необґрунтованості, оскільки його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення немає, не є слушними та не підлягають задоволенню.

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то воно накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, а саме в межах санкції встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, його особи, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду Р.М.Залізняк