КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Мельника Ф.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Мельника Федора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційного не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 2 вересня 2021 року на перехресті просп. Степана Бандери та просп. Оболонського в м. Києві керував транспортним засобом «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Подію зафіксовано на бодікамеру АА00286. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Мельник Ф.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З посиланням на обставини, які викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 , положення ст. ст. 7, 9, 245, 251, 254, 256, 280, 289, 294 КУпАП, практику Європейського суду з прав людини, апелянт зазначив про те, що огляд на місці зупинки транспортного засобу, проведений із порушеннями ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, тому є підстави вважати його недійсним, а з відеозапису з камер патрульного поліцейського зовсім не видно того, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, а, окрім того, зовсім не видно обличчя самого ОСОБА_1 .

Апелянт зазначає про те, що працівник патрульної поліції не зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а свідків працівник патрульної поліції знайшов вже після проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Окрім того, працівник поліції не надав ОСОБА_1 направлення до медичного закладу для перевірки останнього на наявність стану наркотичного сп`яніння.

На думку захисника, підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в п. 4 Інструкції № 1452/735 та які пред`являв йому патрульний поліцейський, немає, а також ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідків відмови від вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння в лікаря нарколога.

Наголошується в апеляційній скарзі на тому, що протокол про адміністративне правопорушення був складений працівницею патрульної поліції, яка, у свою чергу, не була присутня при тестуванні ОСОБА_1 на наявність ознак наркотичного сп`яніння. Тобто, протокол було складено зі слів іншого поліцейського. Окрім того, у протоколі зазначено, що у ОСОБА_1 звужені зіниці, які не реагують на світло, однак, поліцейський не перевіряв у останнього реакцію зіниць очей на світло.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки місцевий суд не звернув увагу на той факт, що працівник патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 299851 не зазначив час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказав лише день його вчинення.

Окрім того, як зазначає захисник, в оскаржуваній постанові суд першої інстанції вказав, що з відеозапису вбачається фактичний час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , але сторона захисту не погоджується з таким висновком суду, оскільки письмовою формою фіксації факту вчинення особою адміністративного правопорушення є лише протокол про адміністративне правопорушення. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. До того ж, працівники патрульної поліції на виконання вимог ст. З Закону України «Про національну поліцію» в своїй діяльності мають керуватись, серед іншого, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

З посиланням на положення ст. 266 КУпАП, апелянт не погоджується з висновком суду про те, що свідки залучаються саме при проведенні огляду за відсутності технічної можливості застосування технічних засобів відеозапису, та зазначає, що з відеозапису чітко видно, що працівник патрульної поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 неодноразово зауважував про необхідність дотримання поліцейським положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Посилаючись на п. 6 Інструкція № 1452/735, захисник вказує, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Тобто, аналіз даного пункту Інструкції свідчить про те, що при проведенні такого огляду патрульному поліцейському необхідно залучати свідків як за наявності технічних засобів відеозапису, так і за їх відсутності.

Звертає увагу апелянт на те, що, якщо слідувати аналізу положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, можна зробити висновок про те, що патрульним поліцейським взагалі не потрібно було викликати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при проведенні огляду ОСОБА_1 на наявність у нього стану наркотичного сп`яніння, оскільки ними і так здійснювався відеозапис даної події на бодікамеру АА № 00286. Більше того, на думку захисника, суд не звернув увагу на те, що у відеозаписі чітко видно, що працівник патрульної поліції залучив вищезгаданих свідків вже після проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

З посиланням на положення, передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, захисник акцентує увагу на те, що вказаним Порядком визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , і проведення такого огляду.

Вказується в апеляційній скарзі і на те, що відповідно до досліджуваного судом відеозапису поліцейський зупинив ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Направлення руху по смугах руху». В ході спілкування із ОСОБА_1 працівник патрульної поліції запідозрив, що останній має ознаки наркотичного сп`яніння і запропонував пройти, так звані, «тести» на виявлення даного стану. Спочатку працівник патрульної поліції попросив у ОСОБА_1 слідкувати очима за рукою поліцейського. Після такої перевірки патрульний поліцейський констатував у ОСОБА_1 нерівний хід очей. Надалі поліцейський, з незрозумілих причин, попросив у ОСОБА_1 плюнути на землю. Останнім «тестом» поліцейського на виявлення наявності наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 було прохання до останнього поставити ліву руку в сторону та розставити пальці долоні. Якщо звернути увагу на проміжок відеозапису від 00:01:29 до 00:01:31, то в 00:01:29 ОСОБА_1 виставляє ліву руку, в 00:01:30 на вимогу поліцейського розставляє пальці, а вже на 00:01:31 (тобто, буквально через секунду) працівник патрульної поліції ствердно констатував, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння.

Захисник послався в апеляційній скарзі на те, що після останнього «тесту» працівник патрульної поліції назвав ОСОБА_1 виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук; ністагм; блідість обличчя, але, на думку захисника, варто звернути увагу на те, що вже після встановлення вищевказаних ознак, нібито, наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, працівник патрульної поліції, керуючись положеннями Інструкції № 1452/735, викликав двох осіб в якості свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Коли вказані особи підійшли до патрульного поліцейського та ОСОБА_1 , поліцейський вказав, що «останній був зупинений у зв`язку із порушенням вимог дорожнього знаку 5.16 (рух по смугах) і в ході спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя та ністагм».

Апелянт переконаний, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені поліцейським вже після проведення огляду ОСОБА_1 на наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, вони не бачили процес встановлення патрульним поліцейським наявності даних ознаку ОСОБА_1 , тому вказані особи не можуть мати статусу свідків.

На думку захисника, відеозапис є єдиним доказом наявності чи відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а оскільки сама фіксація була здійснена поліцейським неналежним чином, тому місцевий суд не міг достовірно встановити та чітко переконатись, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, про які вказував патрульний поліцейський і які, у свою чергу, були підставою для підозри у їх наявності у ОСОБА_1 та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, захисник вважає, що достовірних даних, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені п. 4 Інструкції № 1452/735 та які пред`явив йому патрульний поліцейський, немає, а тому й підстав для проведення огляду на встановлення у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі також немає.

На переконання захисника, місцевий суд помилково вважав виявлені працівниками поліції ознаки наявності наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 підставою для проведення огляду, адже не звернув уваги на те, що ністагми та нерівний хід очей, яку поліцейський вважає ознакою наркотичного сп`яніння, в переліку, передбаченого п. 4 Інструкції № 1452/735, немає, а отже це не є ознаками наявності у особи стану наркотичного сп`яніння. Також, на думку захисника, поза увагою місцевого суду залишилось те, що фактичні обставини, які виявив поліцейський при не відповідають даним, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Акцентує увагу захисник на те, що протокол про адміністративне правопорушення являється результатом оцінки доказів - тобто, для його складання необхідно всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини події, а працівниця поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення при перевірці ОСОБА_1 на наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння безпосередньо присутньою не була, тому і не могла бути достовірно переконаною та впевненою, що він дійсно має відповідні ознаки.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу захисника, просив її задовольнити, по суті фактичних обставин справи пояснивши, що 2 вересня 2021 року керував транспортним засобом «ВАЗ» та був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення ПДР України дорожнього знаку «Рух по смугах». Перший екіпаж патрульної поліції, який зупинив його транспортний засіб, виписував йому штраф за порушення ПДР України. В цей час під`їхав другий автомобіль патрульної поліції, працівники якого вийшли з автомобіля, поспілкувались між собою, потім з другого екіпажу підійшов до нього працівник поліції, попросив вийти з автомобілю, сказав, що у нього ( ОСОБА_1 ) є два варіанти, або він їде з працівниками поліції для проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу або їде сам. Оскільки працівники поліції сказали йому, що він може самостійно пройти огляд, він відмовився від проходження огляду, оскільки потрібно було їхати терміново на роботу, а тому запитав у працівників поліції, куди треба їхати. З`їздивши на роботу, він потім приїхав на вул. Петра Запорожця. У медичному закладі у нього запитали, де направлення, і також сказали, що поліція мала дати йому направлення на проходження огляду, але направлення у нього не було. Іспит на знання Правил дорожнього руху здавав, як всі. Працівник поліції пояснив йому, що можна самостійно пройти огляд. Питання проведення огляду виникло тому, що, коли працівники поліції подивились по базі, то у нього раніше була вже ст. 130 КУпАП, раніше також були ознаки наркотичного сп`яніння, і на підставі вказаних обставин працівники поліції одразу почали проводити огляд. Огляд на місці проводився таким чином: він вийшов із салону транспортного засобу, працівник поліції дістав ручку, попросив слідкувати очима за ручкою, потім попросив кілька разів плюнути, виставити руку, і все. Після цих маніпуляцій працівник поліції запросив двох свідків, почали складати протокол щодо нього ( ОСОБА_1 ). В поясненнях у протоколі написав, що зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом доби, зателефонував батькові, щоб він забрав машину, а сам поїхав на роботу, а вже після роботи поїхав до медичного закладу. У поясненнях не написав обставини, як розповів у апеляційному суді, тому що не знав. Коли його перший раз зупиняли, то тоді у нього працівники поліції запитували пояснення, а у цій ситуації не запитували. Він неофіційно працює у пивній техніком і терміново їхав туди, оскільки трапився витік газу.

В апеляційному суді захисник Мельник Ф.В. підтримав доводи, які викладені в обґрунтування вимог апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, акцентуючи увагу на те, що з переглянутого відеозапису неможливо встановити наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Законодавець встановив прозорість процедури огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння особи. Якщо звернути увагу на відеозапис, то при його перегляді не вбачається, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а хід очей ОСОБА_1 не показано на камеру інспектора патрульної поліції, не зрозуміло для чого було необхідно ОСОБА_1 плювати, а що стосується такої ознаки, як ністагм, то вказана ознака взагалі не вказана у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 . Що стосується тремтіння пальців рук, то вказана ознака також є сумнівною, оскільки руки ОСОБА_1 показував протягом однієї секунди, і, за такий проміжок часу неможливо встановити наявність у особи тремтіння пальців рук. Інспектор патрульної поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що останній має право протягом 2 годин пройти самостійно медичний огляд, при цьому ще й не виписав направлення, яке є необхідним для проходження огляду у лікаря нарколога, який проводиться у присутності працівників поліції. ОСОБА_1 не були роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Окремо захисник звернув увагу на те, що не зрозумілим є, для чого були запрошені свідки, якщо здійснювалась відеофіксація, огляду, як такого, в присутності двох свідків не було. Огляд водія на стан сп`яніння має проводитись в присутності двох свідків. Окрім того, протокол відносно ОСОБА_1 було складено іншим працівником поліції зі слів іншого працівника поліції, який написав інші ознаки у протоколі, ніж ті, які були оголошені ОСОБА_1 первинно. Працівник поліції, який проводив огляд ОСОБА_1 на місці, не складав протокол щодо останнього, а тому, як вказав захисник, допущено порушення процедури, встановленої законом. Більш того, у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 , не зазначено час, коли подія правопорушення мала місце, а зазначено тільки дата - 2 вересня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, у тому числі переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.

Так, суд першої інстанції, вивчивши матеріали справи, встановив, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №299851 від 2 вересня 2021 року та відеоматеріалами, відповідно до яких водій ОСОБА_1 безумовно відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння (ас. 27-30).

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

З переглянутих трьох відеофайлів з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, які міститься на диску в матеріалах справи, встановлено наступне.

Відеозапис розпочинається 2021/09/02 о 16:58:13, та на ньому зафіксовано, що інспектор патрульної поліції запитує у водія, чому останній не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР України, на що водій відповідає, що раніше там був поворот, а інспектор патрульної поліції відповідає, що поворот був два роки тому. Далі інспектор поліції запитує у водія, чому в останнього такі червоні очі, на що водій відповідає, що втомлений, працював. Далі інспектор поліції повідомляє водію, що зараз проведе тести, оскільки у поліцейського є підозри, що водій, можливо, перебуває під дією чогось, і працівник поліції, звертаючись до водія, вказує про необхідність слідкувати тільки очима за ручкою, запитує, чи були у водія струси головного мозку, на що водій відповідає, що не було. Працівник поліції зазначає про те, що у водія нерівний хід очей, а також запитує, чи може водій плюнути, на що водій двічі плює на землю. На вимогу працівника поліції водій витягує руку у горизонтальному положенні, розставляє пальці рук, на що інспектор зазначає про тремтіння пальців рук. Далі інспектор поліції повідомляє, що у водія наявні ознаки наркотичного сп`яніння, але, оскільки вони не лікарі наркологи, стверджувати не можуть, чи знаходиться водій під дією чи не під дією речовини, однак, оскільки є ознаки - тремтіння пальців рук, ністагм, блідість обличчя. Працівник поліції повідомляє про необхідність свідків, та, очікуючи свідків, вказує водію, яким виявився ОСОБА_1 , що винесе на нього постанову за невиконання вимоги дорожнього знаку 5.16, на що ОСОБА_1 не заперечує. Працівник поліції роз`яснює щодо необхідності сплати штрафу протягом 15 днів, з`ясовує інші питання, пов`язані з порушення, вручає копію постанови. Далі у присутності двох свідків та ОСОБА_1 інспектор патрульної поліції розповідає, що було зупинено водія, який керував транспортний засобом, вказує на автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який було зупинено за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16, що у ході спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя та ністагм. Далі інспектор патрульної поліції звертається до водія та просить водія повністю назвати себе, на що водій відповідає, - ОСОБА_1 . Далі інспектор патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 разом з працівниками патрульної поліції проїхати до лікаря нарколога для перевірки стану ОСОБА_1 , запитує, чи погоджується ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою. Інспектор патрульної поліції вказує, що ОСОБА_1 відмовляється, а також повідомляє, що згідно з ст. 266 КУпАП він має право пройти огляд протягом двох годин самостійно. Інспектор патрульної поліції звернувся до свідків та запитав у останніх, чи зрозуміло, що ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря нарколога відмовився, на що свідки відповіли ствердно. Далі інспектор патрульної поліції розповідає, що буде складений відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 130 КУпАП за невиконання вимог п. 2.5 ПДР України. Далі інспектор патрульної поліції разом зі свідками відійшли в сторону для того, щоб записати анкетні дані свідків. У подальшому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 з`ясовує в інспектора патрульної поліції, куди потрібно їхати для проходження медичного огляду. Також вбачається спілкування інспектора патрульної поліції зі свідком (сивий мужчина). Щодо ОСОБА_1 складається протокол, підписується свідками. У подальшому з відеозаписів вбачається, що працівники поліції ведуть між собою розмову, яка не стосується обставин, що є предметом розгляду апеляційного судом. У подальшому з відеозаписів вбачається, як інспектори патрульної поліції займаються оформленням адміністративного матеріалу, заповнюють тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, ОСОБА_1 заповнює розписку про те, що зобов`язується не керувати транспортним засобом, інспектор патрульної поліції (жінка) оголошує зміст протоколу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснює, де буде відбуватись розгляд справи, порядок виклику ОСОБА_1 , санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, що рішення про позбавлення права керування транспортними засобами приймає суд, а працівники поліції тільки тимчасово вилучають водійське посвідчення, строк дії тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, роз`яснює ОСОБА_1 , де поставити у протоколі підписи, де вказати у протоколі про те, що ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом однієї доби. ОСОБА_1 при цьому не висловлює жодних заперечень чи зауважень, розписується. Також інспектор патрульної поліції роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також інспектор патрульної поліції доводить до відома ОСОБА_1 про те, що до протоколу долучається відеозапис з боді-камери, а також долучається постанова, яка складена інспектором за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, розписка ОСОБА_1 , що останній зобов`язується не керувати транспортним засобом, і рапорт, надається копія протоколу ОСОБА_1 , а також інспектор поліції вказала, що очікують друга ОСОБА_1 , який забере транспортний засіб. Відеозаписи закінчуються 2021/09/02 о 17:40:39 (ас. 4).

До матеріалів справи долучені рапорт працівника поліції, в якому зазначені обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (ас. 2), розписка ОСОБА_1 , що він залишає автомобіль на зберіганні (ас. 3).

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується ні апелянтом, ні ОСОБА_1 , що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений у зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху України.

Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені працівниками поліції водію та у подальшому відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п. 7 розділу III Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Окрім того, вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Тобто, працівник поліції може встановити тільки ознаки певного виду сп`яніння. Перебування особи безпосередньо у стані сп`яніння встановлюється відповідно до положень ст. 266 КУпАП та зазначеної Інструкції.

З переглянутих відеозаписів, які є об`єктивними доказами, незалежними від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, встановлено, що працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки, які можуть свідчити про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, та ОСОБА_1 працівником поліції була висунута вимога пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився, обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені під час розгляду справи в суді першої інстанції, знайшли своє об`єктивне підтвердження та свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, то вони є безпідставними.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду у медичному закладі, у зв`язку з чим відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, та не спростовує порушення п. 2.5 ПДР України водієм транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Окрім того, з відеозаписів вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак, останній відмовився від проходження такого огляду, навіть, у присутності свідків, при цьому заперечень чи зауважень не висловлював.

Встановленими обставинами спростовуються доводи захисника про те, що наявними у справі відеозаписами не підтверджено виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Є безпідставними й доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не тією особою, яка виявила у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки сам ОСОБА_1 не заперечував того, що під час проведення тестів був присутній і другий екіпаж поліції. Те, що ці обставини не зафіксовані на відеозаписі, не є підставою для скасування постанови районного суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про проведення тестування ОСОБА_1 за відсутності двох свідків, що є порушенням вимог закону, то вони є необгрунтованими. Більш того, відповідно до положень ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто, наявність свідків обумовлюється необхідністю забезпечити об`єктивну та правдиву фіксацію певного юридично-значимого факту, якщо в майбутньому виникне потреба його перевірити, зокрема, з пояснень незацікавлених осіб.

Статтею 251 КУпАП серед доказів, які можуть бути використані при розгляді справи, окрім пояснень свідків, визначено показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тобто, вказані докази є рівнозначними.

Результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

Дані відеофіксації, оглянуті під час апеляційного розгляду, підтверджують вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння та висловлену відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, складання протоколу про адмінправопорушення, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення.

За встановлених обставин доводи захисника про порушення працівниками поліції вимог закону при складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є непереконливими.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, під час апеляційного розгляду справи не встановлена невідповідність постанови місцевого суду вимогам закону, матеріалам чи обставинам справи, а всі обставини вчинення адміністративного правопорушеннямісцевим судом досліджені повно та об`єктивно, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених обставин є законною та обґрунтованою та підстави для її скасування відсутні, а, відтак, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Мельника Федіра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва