КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/375/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Матківського Тараса Олеговича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Еквадора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Матківського Т.О.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до постанови, 18 липня 2020 року л 02 год. 20 хв. на пл. Львівській, 8-Б в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Матківський Т.О. просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він його пропустив із поважних причин.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови від 02 вересня 2020 року, ухваленої без його участі не отримував, про існування постанови дізнався з сайту «Судова влада», відтак вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Захисник вказує, що як судом першої інстанції, так і працівниками поліції було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки для ОСОБА_1 не було забезпечено участі перекладача.

Також, як зазначає апелянт, поза увагою суду залишилось те, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення.

Захисник вказує, що працівниками поліції під час складання протоколу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише у лікаря нарколога.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд.

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, йому не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у них відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Матківського Т.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції захисник зазначає, що ОСОБА_1 не розумів мову, на якій спілкувались працівники поліції, відтак вони повинні були складати протокол за участі перекладача.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право давати пояснення, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

У п. 12 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

В той же час із дослідженого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 розумів мову на якій з ним спілкувався працівник поліції.

Крім того у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив що розуміє українську мову, при цьому вільно спілкується російською.

Таким чином, як у працівників поліції так і у суду першої та апеляційної інстанції, відсутні підстави для призначення перекладача по справі.

Щодо доводів апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Так наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 106006 від 18 липня 2020 року складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, відповідає вимогам діючого законодавства.

Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд лише у медичному закладі, що йому не було роз`яснено його прав та те, що зупинка була безпідставною.

Так із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що причиною зупинки стало те, що він їхав в темну пору доби без увімкнених фар, в подальшому поліцейський пропонує водієві пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів або у лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження будь якого огляду.

Крім того із відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили водієві його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що також підтверджується і підписом ОСОБА_1 у протоколі у відповідній графі.

В той же час, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд мотивував своє рішення тим, що останній у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності лише одного свідка ОСОБА_2 , який після заповнення протоколу та пояснення залишив місце події. В подальшому, працівник поліції запросив ще одного свідка - ОСОБА_3 та в її присутності пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога, від проходження яких останній відмовляється.

Таким чином, працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП та Інструкції.

На зазначені обставини суд не звернув уваги та не перевірив чи було дотримано працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням того, що вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння повинна відбуватись в присутності двох свідків, то в разі відмови від проходження огляду два свідки мають засвідчити таку відмову.

В той же час, працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння двічі в присутності лише одного свідка.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути використані для висновку про винуватість ОСОБА_1 , а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуваннюіз закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Матківського Т.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун