справа № 563/1359/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Кулик Є.В., розглянувши матеріали адміністративних проваджень №3/563/540/21, №3/563/541/21, №3/563/542/21 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм,

за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2021 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на 274 км. + 116 м. а/д М-06 «Київ-Чоп», керуючи транспортним засобом «MАN TGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Wielton NS3S», державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з металевим огородженням вздовж проїзної частини (відбійником). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб та металеве огородження протяжністю 37 м.

Також, ОСОБА_1 17 жовтня 2021 року о 17 годині 00 хвилин на 274 км. + 116 м. а/д М-06 «Київ-Чоп», керуючи транспортним засобом «MАN TGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Wielton NS3S», державний номерний знак НОМЕР_2 та, здійснивши зіткнення з металевим огородженням вздовж проїзної частини (відбійником), залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 на 274 км. + 116 м. а/д М-06 «Київ-Чоп», керував транспортним засобом «MАN TGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Wielton NS3S», державний номерний знак НОМЕР_2 , вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 17 жовтня 2021 року о 17 годині 00 хвилин на 274 км. + 116 м. а/д М-06 «Київ-Чоп» за його участі, що підтверджується алкотестом 7510 від 17 жовтня 2021 року о 20 год.13 хв., результат огляду становить 2,30 проміле. Своїми діями, що виразилися у порушенні п.2.10є ПДР, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, просить застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки, розмір штраф, передбачений законодавством, є непосильним для нього і поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

Представник потерпілого Служби автомобільних доріг у Рівненській області адвокат Цимбалюк О.П. у судове засідання також не з`явилася, про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст.130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону держави Україна.

Розглянувши зазначену справу про адміністративні правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначених адміністративних матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.10 «є» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно п.2.10 «є» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

ОСОБА_1 також, інкримінується порушення п. 2.3 «б», п.12.1 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3б ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_1 , також, інкримінується порушення п. 2.10 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п.2.10 «а» ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №298826 від 17.10.2021 (а.п.2 матеріалів провадження №3/563/540/21), який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівників поліції, підпис ОСОБА_1 ;

-висновком Драгел алкотест від 17.10.2021 року, складеного о 20 год. 13 хв., згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,30 проміле (а.п.4 матеріалів провадження №3/563/540/21);

-актом огляду (а.п.6 матеріалів провадження №3/563/540/21);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.10.2021 року (а.п.7 матеріалів провадження №3/563/540/21);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.п.5 матеріалів провадження №3/563/540/21);

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.п.5 матеріалів провадження №3/563/540/21);

- відеозаписом (а.п.24 матеріалів провадження №3/563/540/21);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №298841 від 17.10.2021 року (а.п.2 матеріалів провадження №3/563/542/21), який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівників поліції, підпис ОСОБА_1 ;

-схемою місця ДТП від 17.10.2021 року (а.п.3 матеріалів провадження №3/563/542/21);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №330878 від 17.10.2021 року (а.п.2 матеріалів провадження провадження №3/563/541/21), який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівників поліції, підпис ОСОБА_1 ;

-та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.130, ст.124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, доведеною повністю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст.6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Правопорушення, вчинені ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи.

Правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожньогоруху України, що стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Обставин, які обтяжують відповідальність не встановлено.

До обвитавин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить повне визнання вини та щире каяття.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст.33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що ч. 4 статті 130 КУпАП є більш серйозним правопорушенням та позицію ОСОБА_1 , вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Що стосується відшкодування майнової шкоди в розмірі 78 717 гривень 54 копійки, про що представником потерпілого подано відповідне клопотання, суддя виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, зокрема суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вищенаведеної правової норми вбачається, що вирішення питання про відшкодування майнової шкоди в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, вирішуючи клопотання Служби автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення майнової шкоди, суддею враховується те, що для вирішення зазначеного клопотання необхідно дослідити докази щодо розміру заподіяної шкоди, наявності чи відсутності страхування транспортного засобу, майна та/або цивільної відповідальності, забезпечивши при цьому інтереси усіх заінтересованих осіб, що неможливо забезпечити в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, у задоволенні даного клопотання слід відмовити, роз`яснивши при цьому Службі автомобільних доріг у Рівненській області, що дана вимога може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 122-4, 124, 130, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП і призначити покарання у вигляді адміністративного арешту строк на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк адміністративного арешту рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 грудня 2021 року.

Суддя: Є.В. Кулик