Справа № 157/1178/21
Провадження №3/157/837/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 456908 від 16 червня 2021 року зазначається, що ОСОБА_1 16 червня 2021 року о 14 год. на автодорозі Т0311, керуючи транспортним засобом марки «Audi», н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з ґрунтової дороги проявив неуважність, не надав переваги в русі автомобілю марки «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого водій ОСОБА_2 був змушений різко зменшити швидкість руху шляхом гальмування та змінювати напрямок руху з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КпАП України).

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 поліцейським Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Ферчуком Т.С. кваліфіковані за ч. 4 ст. 122 КпАП України.

Частиною 4 ст. 122 КпАП України (в редакції, чинній на час виявлення адміністративного правопорушення) передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Разом з тим, при формулюванні у протоколі про адміністративне правопорушення суті правопорушення, опису установлених обставин, поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 16 червня 2021 року о 14 год. на автодорозі Т0311, керуючи транспортним засобом марки «Audi», н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з ґрунтової дороги проявив неуважність, не надав переваги в русі автомобілю марки «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого водій ОСОБА_2 був змушений різко зменшити швидкість руху шляхом гальмування та змінювати напрямок руху з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.3. «б» Правил дорожнього руху встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 16.11 цих Правил на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З вищезазначеного вбачається, що поліцейським допущено суперечність між формулюванням суті правопорушення, опису установлених обставин та кваліфікацією дій особи, яка звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення.

Жодних доказів про перевищення швидкості руху поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було.

Суд має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання належить вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Отже, провадження у справу належить закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КпАП України закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк