ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/2613/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 339011 від 13.10.2020, ОСОБА_1 13.10.2020 о 19 год. 00 хв., знаходячись у вестибюлі станції метро «Бориспільська» КП «Київський метрополітен», голосно висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до громадян та в адресу поліцейського погрожував фізичною розправою. Під час доставки до кімнати поліції чіплявся за споруду метрополітену, кидався в бійку на зауваження поліцейського не реагував, тобто своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку не визнав, заперечував обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків, тобто виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Так в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 13.10.2020 о 18 год. 35 хв. вони знаходилися у вестибюлі станції метро «Бориспільська» КП «Київський метрополітен», де бачили, як невідомий їм громадяни, перебуваючи в п`яному вигляді у громадському місці, голосно висловлювався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до громадян, чим порушив їх спокій та викликав справедливе обурення. Після запрошення до кімнати поліцейського невідомий їм чоловік представився на ім`я ОСОБА_1 . Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та від вторинної правової допомоги, а також від надання будь-яких пояснень та підпису протоколу останній відмовився в категоричній формі.

При цьому у письмових поясненнях свідків не вказано, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження, інші документи, які б стверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що ставиться йому у вину.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, однак жодних допустимих доказів, які підтверджували той факт, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України, яка зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на відсутність достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись стст. 185, 247, 284, 287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК