Справа № 265/1561/21
Провадження № 3/265/873/21
П О С Т А Н О В А

12 березня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Маріупольського районного Управління поліції ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючої, яка зареєстрована по проїзду АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 представниками поліції обвинувачується в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, на підставі складених протоколів від 26 лютого 2021 року та від 28 лютого 2021 року, в яких зазначено, що 26 лютого 2021 року об 11-20 год. ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці в магазині-кафе ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 та здійснювала прийом відвідувачів при відсутності нанесення маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше ніж 1,5 метра, чим порушила пп. 12 п. 2 Постанови КМУ від 17 лютого 2021 року № 104. Також за позицією поліції 28 лютого 2021 року об 10-30 год. ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці в магазині-кафе ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 та здійснювала прийом відвідувачів при відсутності нанесення маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше ніж 1,5 метра, чим порушила пп. 12 п. 2 Постанови КМУ від 17 лютого 2021 року № 104.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнавала, вказуючи, що у приміщенні магазину-кафе по АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_2 , відповідне маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше ніж 1,5 метра дійсно витерлось. Однак вона у такому приміщені працювала неофіційно, реалізовуючи товар ФОП ОСОБА_2 , бо не була працевлаштована у такого підприємця. Також до її посадових обов`язків відповідно не відноситься нанесення маркування, що вона вказувала працівникам поліції, які, однак, на це не зважали. Просила суд її виправдати.

На підставі письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 26 лютого 2021 року та 28 лютого 2021 року працівникам поліції, остання вказувала, що вона дійсно перебувала у вказані дати на робочому місці у магазині по пр. Перемоги 117, де здійснювала прийом відвідувачів без наявності там маркування з дотриманням дистанції.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Суд зазначає, що за пп. 12 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року № 104 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» були внесені зміни, за якими з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється, зокрема, діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Суд зауважує, що підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Зокрема, ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що під час розгляду адміністративної справи у діях ОСОБА_1 не було встановлено складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Так суд зауважує, що доводи ОСОБА_1 щодо відсутності її працевлаштування у ФОП ОСОБА_2 та обов`язку відповідати за нанесення маркування для дотримання дистанції між відвідувачами у приміщення магазину по АДРЕСА_2 , не були спростовані зібраними відносно неї працівниками поліції матеріалами адміністративної справи.

Також суд звертає увагу, що відповідальність станом на 26 лютого 2021 року та 28 лютого 2021 року за дотримання положень Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було покладено безпосередньо на ФОП, який здійснює господарську діяльність з обслуговування відвідувачів в приміщенні по АДРЕСА_2 , оскільки саме суб`єкт господарювання повинен відповідати за наявність маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра у такому закладі.

Такий обов`язок не може бути покладений на ОСОБА_1 , оскільки доказів її офіційного працевлаштування у ФОП ОСОБА_2 немає, як й відповідно відсутні докази покладення посадових обов`язків на ОСОБА_1 у частині нанесення з метою дотримання дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 м. маркування у приміщенні, де саме ФОП здійснює свою господарську діяльність.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 9 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у вигляді штрафу відносно фізичних осіб в розмірі від 17 000 грн. до 34 000 грн. може бути за своєю каральною метою співвіднесена із санкцією за кримінальний злочин.

Отже, на підставі положень та тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При цьому за ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на наведене вмотивування, суд дійшов переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити через відсутність в діях останньої складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя