Справа №647/611/21
Провадження № 3/647/479/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року місто Берислав

Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Миргород В. С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 175-1 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студент 1-го курсу Бериславського ПАЛ с. Червоний Маяк, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , розглянуто у присутності порушника, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, представника Служби ювенальної превенції Котенко В., клопотань не заявлено,

ВСТАНОВИВ:

До Бериславського районного суду Херсонської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 175-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №584520 від 24.02.2021 року вбачається, що 24 лютого 2021 року о 11-25 годині ОСОБА_1 знаходячись у с. Червоний Маяк по вул. Центральна на автобусній зупинці, поблизу аграрного ліцею палив тютюнові вироби, а саме сигарети «Вінстон» у забороненому законом місці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні визнав.

Разом з цим, на думку суду, саме лише визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути підставою для визнання цієї особи винною та накладення на неї адміністративного стягнення, за наявності належних та беззаперечних доказів, передбачених ст.251 КУпАП, що свідчать про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.175-1 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 12 КУпАП встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. ОСОБА_1 на час складення протоколу виповнилось повних 16 років, отже він є суб`єктом адміністративного правопорушення, проте є неповнолітньою особою.

Про вчинення неповнолітнім адміністративного правопорушення уповноваженою на те особою складається протокол. При складанні протоколу неповнолітньому, який притягається до адміністративної відповідальності, мають бути в обов`язковому порядку роз`яснені його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, про що в протоколі робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно зі статтею 63 Конституції України неповнолітній порушник не несе відповідальності за відмову давати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до частини 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і є неповнолітньою, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Виходячи з цього, у разі вчинення неповнолітньою особою правопорушення її законних представників повинні повідомити про складення протоколу, час і місце розгляду справи, обставини справи, крім того, їм мають бути роз`яснені їхні процесуальні права. Відомості про законних представників неповнолітнього обов`язково заносяться до протоколу. Законні представники мають право оскаржувати дії та рішення відповідних органів, у зв`язку з притягненням особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У порушення зазначених приписів ст. 256 КУпАП, протокол не містить відомостей щодо присутності при вказаних діях законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 . У протоколі також не зазначено інформацію про свідків.

Як вбачається з наданих матеріалів, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 584520 від 24.02.2021 року відносно ОСОБА_1 складено за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

Статтею 175-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за куріння тютюнових виробів у заборонених місцях.

Частиною 2 ст. 175-1 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Натомість, в даному випадку, як вбачається з адміністративних матеріалів, старший інспектор з ЮП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ст. л-нт поліції Тесля О.В. безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_1 як повторні, оскільки не надав доказів того, що ОСОБА_1 вже відбував за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП адміністративну відповідальність.

З огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 є таким, що протягом року не вчиняв адміністративних правопорушень та не був підданий адміністративним стягненням за правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 КУпАП, це, в свою чергу, виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.175-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про допущення уповноваженою на складення протоколу особою суттєвих порушень, в тому числі і порушення права неповнолітньої особи на захист. За таких обставин суд не може визнати складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення належним і допустимим доказом вчинення нею адміністративного правопорушення. Так само, не можна вважати належним доказом вчинення правопорушення і рапорт особи, уповноваженої на складення протоколу. Інших доказів матеріали не містять.

Відповідно до положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), Карелін проти Росії (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), слід зазначити, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.175-1 КУпАП тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.175-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 175-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили __________ 2021 року.

Суддя В. С. Миргород