Провадження № 3/727/5511/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №818192 від 30.11.2021 року (а.с.1), ОСОБА_1 ставиться в вину те, що остання, 24.11.2021 року, приблизно о 16:00 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство економічного характеру, відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме забрала її паспорт, ідентифікаційний код та пенсійну картку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Також, згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Разом із цим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які вказували на те, що ОСОБА_1 умисно вчинила зазначені в протоколі дії.

При цьому, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , остання помилково забрала вказані в протоколі речі, оскільки збирала документи, щоб піти до нотаріуса та наступного ранку повернула їх матері.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, оскільки судом не встановлено її вину у вчиненні економічного насильства в сім`ї, передбаченого вимогами ст.173-2 КУпАП при зазначених в протоколі обставинах.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За наведених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні не доведена «поза розумним сумнівом», у зв`язку з чим справа щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

При накладені стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушниці, а також особу правопорушниці, її майновий стан.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 294 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: