Справа № 524/1360/21
Провадження 3/524/796/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає : АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

` Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №219 від 18 січня 2021 року о 11 год. 30 хв. в закладі торгівлі продовольчими товарами фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 не проводяться температурний скринінг працівників, відсутній термометр, потребує поновлення маркування на підлозі для дотримання соціальної дистанції відвідувачами, відсутній антисептик, рідке мило, паперові рушники, в санвузлі відсутні дезинфікуючі засоби для проведення дезінфекції, обслуговування клієнтів проводилось продавцем у приспущений на підборіддя масці, не проведено навчання працівників щодо правил використання засобів індивідуального захисту та їх утилізації таким чином ОСОБА_1 порушено ч.1 ст. 11 ,ч.4 ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" абз.1 абз. 3 ст. 5 ч. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення абзац 1 абзац 3 п. 13 підпункту 10 абзац 1 абзац 4 п.13 підпункт 10 абзацу 1 абзац 2 підпункту 13 п. 10 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2021 року № 641 про встановлення карантину та запровадження посилених проти епідеміологічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту , який встановлює адміністративну відповідальність .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, і вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також і виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання і правопорушенням.

За змістом провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а і також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Варто зазначити, що наведена вище стаття КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно- правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного , визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

В інкримінованому ОСОБА_1 адміністративному правопорушенні дана поведінка, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення , визначена:

- ч.1 ст.11 ,ч.4 ст. 29 «Про захист населення від інфікційних хвороб»;

- абз.1 , абз.3,ст.5 ч.1, ч.2 ст.22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення»;

- абз. 1,абз. 3 п.п 13 п.10, абз. 1 абз. 4п.п.10, абз. 1, абз. 2 п.п. 13 п.10 п. 17 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України « Про захист населення від інфекційних хвороб» організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема щодо санітарної охорони території України, обмежувальних заходів стосовно хворих на інфекційні хвороби та бактеріоносіїв, виробничого контролю, у тому числі лабораторних досліджень і випробувань при виробництві, зберіганні, транспортуванні та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини та іншої продукції, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян.

Відповідно до ч.4 ст.29 Закону України « Про захист населення від інфекційних хвороб» У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»

Громадяни зобов`язані:

піклуватися про своє здоров`я та здоров`я і гігієнічне виховання своїх дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян;

брати участь у проведенні санітарних і протиепідемічних заходів;

проходити обов`язкові медичні огляди та робити щеплення у передбачених законодавством випадках;

виконувати розпорядження та вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду;

виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

Відповідно до ст.22. Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

У процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов`язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища.

Органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.

Постановою КМУ від 09 грудня 2020 р. № 1236 п.10 та п.17 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було виключено .

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на те, що станом на 15.03.2021 року п.10 та п.17 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» виключено, провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ст. 44- 3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність .

Керуючись ст. 8 ч.2, 247 ч.1 п.6 , 284 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подаються протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Суддя: А.В. Малтиз