Справа № 175/4551/19
Провадження № 3/175/1815/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойко О.М.,

за участю: секретаря Кучеренко О.Ю.,

прокурора Носань І.О.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником сектору кримінальної поліції Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області,

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

в с т а н о в и в:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали від Дніпровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, у десятиденний строк з моменту отримання доходу від продажу рухомого майна (24.03.2018 р.), вартість якого становила 171629,82 грн. та перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, не виконав обов`язок щодо вчинення активних дій, спрямованих на подання письмового повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про вищевказану суттєву зміну у майновому стані шляхом заповнення та подачі відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме не подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Прокурор у судовому засіданні підтримала обставини викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні підтримала викладені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП та зазначила про ухвалення рішення по справі на розсуд суду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив та жодних заяв щодо відкладення розгляду справи суду також не надавав, тому вважаю за можливе здійснити розгляд справи за його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи, оскільки дана справа перебуває в суді досить тривалий час.

Суд, оцінивши докази та з`ясувавши обставини справи, вислухавши учасників адміністративного провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, згідно з матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №56 від 15.11.2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, у десятиденний строк з моменту отримання доходу від продажу рухомого майна (24.03.2018 р.), вартість якого становила 171629,82 грн. та перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, не виконав обов`язок щодо вчинення активних дій, спрямованих на подання письмового повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про вищевказану суттєву зміну у майновому стані шляхом заповнення та подачі відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Вказане правопорушення відноситься до правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел) (ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окрім іншого:

пункти 6,8 частини першої статті 11, пункти 1,2,6- 10-1, 12, 12-1 частини першої, частини другу - п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 13-1, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ зі змінами.

Отже, вказаним Рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними положення Закону України «Про запобігання корупції», що стосуються повноважень НАЗК в частині контрольних функцій (контролю) виконавчої влади над судовою гілкою влади, в тому числі повноважень НАЗК щодо контролю та перевірки декларацій, складання протоколів про адміністративні правопорушення, тощо.

Тому, протокол про адміністративне правопорушення, складений посадовою особою НАЗК щодо ОСОБА_1 та матеріали проведеної НАЗК перевірки, додані до цього протоколу, не можуть прийматися як допустимі докази.

Таким чином, суд приймає до уваги вищевказане рішення КСУ, яким визнано неконституційною і статтю 65 Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якою, за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, що йому інкримінується.

З врахуванням вищевикладеного, суд повно та об`єктивно дослідивши докази по справі, а також приймаючи до уваги норми чинного законодавства, вважає за необхідне закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст 283, 284, 294 КУпАП України, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочате відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести за рахунок Держави.

Копію постанови для відома вручити прокурору та направити ОСОБА_1 , а також начальнику Дніпровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя О.М. Бойко

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 20___ року.