Справа № 747/111/21
Провадження№ 3/747/58/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка матеріали, що надійшли з ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 043695 від 24.02.2021 року водій ОСОБА_1 23.02.2021 року в 23 год 45 хв на 157 км автодороги Київ Суми - Юнаківка керував автомобілем АЗЛК д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно показів приладу «Алкофор 505» з результатом 0, 741 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що в той день він вживав пиво і більше нічого і не вважав, що у нього був стан алкогольного сп`яніння, тому і сів за кермо автомобіля вночі, щоб підвезти свого друга в село. В скоєному щиро розкаявся, запевнив суд, що більше подібне не повториться, просить застосувати до нього заходи громадського впливу, так як у нього на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей та непрацююча дружина, він сам на даний час не працює, іноді підробляє водієм, планує влаштуватись на роботу офіційно. Сам він є учасником бойових дій, перебував у полоні. Надав до суду характеристику з місця проживання, довідку про склад сім`ї, характеристику з останнього місця роботи, клопотання громадської організації «Талалаївська спілка учасників АТО» про передачу його на поруки для застосування заходів громадського впливу.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до загальних положень ПДР України, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За п. 2.9 «а» ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП безумовно, «поза розумним сумнівом», доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тесту на алкоголь приладу «Алкофор 505» з показником 0,741 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.02.2021 р., відеозаписом, який міститься на компакт-диску, що долучений до матеріалів справи працівниками поліції, і який був оглянутий в судовому засіданні, поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, даними ним в судовому засіданні.

При розгляді справи судом також враховується та обставина, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким посилена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і за ці дії передбачена кримінальна відповідальність. 03 липня 2020 року положення Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення. Таким чином, з 03 липня 2020 року відновлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Тому на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діє редакція ч.1 ст. 130 КУпАП в попередній редакції.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.9 «а» ПДР України і в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Його вина в порушенні Правил дорожнього руху повністю доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи. Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.9 «а» ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. Разом з тим, статтею 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Тобто, статтею 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду.

До суду подано клопотання громадської організації «Талалаївська спілка учасників АТО» від 09.03.2021 року, в якому ставиться питання про передачу матеріалів відносно ОСОБА_1 на розгляд даної громадської організації, оскільки ОСОБА_1 , як учасник бойових дій є членом даної громадської організації, характеризується виключно позитивно, пояснив, що зробив необдуману дію, подібне порушення ним скоєно вперше, в скоєному щиро розкаявся, і тому на загальних зборах учасників спілки 06 березня 2021 року вирішено підняти питання перед судом про передачу ОСОБА_1 на поруки для застосування відносно нього заходів громадського впливу.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу.

З огляду на особу ОСОБА_1 , який по місцю проживання та останньої роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацюючу дружину, є учасником бойових дій на сході України, проходив військову службу в Збройних Силах України з березня 2014 року по березень 2015 року, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, планує влаштуватись на роботу і його майбутня робота пов`язана із керуванням транспортними засобами і позбавлення такого права призведе до втрати єдиного заробітку та можливості утримувати сім`ю. Враховуючи, що діями ОСОБА_1 значної шкоди суспільним інтересам не завдано, його щире каяття та обставини справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання громадської організації про передачу ОСОБА_1 на поруки і що такий захід громадського впливу матиме виховний характер для особи та недопущення подібного порушення в майбутньому.

Керуючись ст. 21, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити.

Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП передати на розгляд громадської організації «Талалаївська спілка учасників АТО» для застосування відносно нього заходів громадського впливу.

Зобов`язати «Талалаївську спілка учасників АТО» про заходи громадського впливу, застосовані до ОСОБА_1 , повідомити Талалаївський районний суд не пізніше як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко