Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2318/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 06.03.1998 року Олевським РВ УМВС, державного виконавця Олевського РВ ДВС, жительки АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 078961 від 21.12.2020 року вбачається, що 16.12.2020 близько 13 год. 30 хв. в м. Олевську, по вул. Володимирській, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи безпосередньо на своєму робочому місці, у приміщенні Олевського відділення державної виконавчої служби висловлювалась нецензурною лайкою в бік гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Так, статтею 173 КУпАП України визначено, що вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Слід зазначити, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_1 16.12.2020 року дрібного хуліганства до матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП не додано.

Суд не приймає до уваги письмове пояснення ОСОБА_2 від 21.12.2020 року, яке додається до протоколу, оскільки з даного пояснення вбачається, що 16.12.2020 року ОСОБА_2 прийшов до відділу державної виконавчої служби з приводу несплачених штрафів та між ним та ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація під час спілкування.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Також у даному протоколі ОСОБА_1 у власних поясненнях зазначає, що повідомлення боржником ОСОБА_2 щодо висловлювання нецензурною лайкою відносно нього не відповідає дійсності.

При цьому інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно за ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з огляду на вищевикладене, аналіз доказів свідчить, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 173, 247, 283, 289 КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у її діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар