Провадження № 3/727/5199/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р. м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

В Шевченківський районний суд м. Чернівці надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу Серії АПР18 №521530 від 04.11.2021 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що 04.11.2021 року в м. Чернівці вул.. Заставнянській 10, водій ОСОБА_1 , здійснював пасажирські перевезення в кількості більшій ніж це передбачено технічними можливостями транспортного засобу, чим порушив п.п.8 п.3 постанови КМУ №1236 чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КпАП України.

Так, згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.44-3 КпАП України адміністративну відповідальність передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Так, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам, передбачених ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, що саме ОСОБА_1 порушив, не вказано назви такої постанови, дату її прийняття.

До матеріалів справи, також не додані реєстраційні документи, відповідно в яких зазначена дозволена кількість пасажирів у транспортному засобі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до принципу точності теорії кваліфікації адміністративних правопорушень зазначається, що діяння кваліфікується за статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення або іншими нормативно-правовими актами, які встановлюють адміністративну відповідальність. При кваліфікації правопорушення уповноважена особа повинна найбільш точно описати його ознаки. Здійснення кваліфікації правопорушення передбачає вказівку на статтю Кодексу України про адміністративні правопорушення, а якщо стаття містить у собі частину чи пункт то й на відповідну частину або пункт.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до рішень «Малофєєва проти Pocії » від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії » від 20 вересня 2016 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оскільки наведене вище має значення для повного дослідження всіх обставин по справі та для об`єктивного встановлення наявності або відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КпАП України, то справу про адміністративне правопорушення слід направити для належного оформлення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 44-3, 256, 278, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 повернути до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, для належного оформлення.

Суддя Слободян Г.М.