Провадження № 3/734/403/21 Справа № 734/702/21
ПОСТАНОВА

іменем України

10 березня 2021 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Заступника військового прокурора Деснянського гарнізону підполковника Гелети О.О., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , місце служби: військова частина НОМЕР_2 , посада, військове звання: військовослужбовець військової служби за контактом, курсант, солдат, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП,

в с т а н о в и в:
28 липня 2000 року солдат ОСОБА_1 на підставі контракту прийнятий на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_2 .

02 лютого 2021 року направлений до військової частини НОМЕР_3 (смт Десна) для проходження фахової підготовки зі спеціальності оператор навідник БМП2.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав i свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_1 відповідно до положень ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Відповідно до змісту Додатку № 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних ociб інших держав на території України», постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, зброя та боєприпаси (крім мисливської i пневматичної зброї, i боєприпасів до неї, а також спортивної зброї i боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) заборонені у перебуванні громадян.
У свою чергу, пунктами 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, пунктами 9.1, 11.1 «Інструкції про порядок виготовлення придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної, холодної i охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622 установлено, що видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, перевезення i використання вогнепальної зброї (нарізної воєнних зразків, несучасної стрілецької, спортивної, навчальної, охолощеної, мисливської нарізної i гладкоствольної), бойових припасів до неї здійснюється у порядку визначеному МВС. Забороняється використовувати не за призначенням, з метою, не передбаченою установчими документами (положеннями), статутними завданнями, передавати іншим особам, продавати, зберігати у місцях проживання працівників вогнепальну, пневматичну, холодну зброю та бойові припаси до зброї, пристрої та патрони до них, придбані підприємствами, установами, організаціями з метою науково-дослідних потреб, навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки), спортивних потреб, промислового та любительського полювання, захисту життя, здоров`я та майна громадян. Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Солдат ОСОБА_1 , діючи в порушення вказаних вимог Законодавства, у невстановленому місці, день та час, діючи в умовах особливого періоду, знайшов та підібрав два патрона калібру 7,62 мм, які помістив до кишені форменого одягу та носив при собі.

26 лютого 2021 року приблизно о 17 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_1 перебуваючи біля КПП № 7 у смт Десна Козелецького району Чернігівської області, з метою перевірки документів був зупинений патрулем Військової служби правопорядку та під час огляду його особистих речей, у ОСОБА_1 серед іншого виявлено та вилучено два патрони калібру 7,62 мм, які заборонені у перебуванні громадян та становлять підвищену небезпеку для оточення.

Із змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення при триваючому правопорушенні може бути та накладено не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення є 26 лютого 2021 року день виявлення військовослужбовцями Військової служби правопорядку у солдата ОСОБА_1 патронів калібру 7,62 мм.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Із змісту ухвал Верховного суду України від 03.10.1996 та 24.02.2004 розміщених на офіційному сайті Законодавство України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/n0020700-96, https://zakon.rada.gov.ua/ laws/show/n0535700-04) вбачається, що зберігання особою двох бойових припасів не становить кримінальної відповідальності через малозначність вказаного діяння.
Таким чином, солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, а саме: порушення правил поводження із боєприпасами, іншими предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення вчинене в умовах особливого періоду.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою СМС повідомлення. Також, до матеріалів справи додана заява ОСОБА_1 , про розгляд справи у його відсутність з протоколом згоден.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-19 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а також з метою запобігання затягування розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-19 КУпАП порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 04 березня 2021 року, рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області майора поліції Литош В., протоколом огляду місця події від 26 лютого 2021 року, фототаблицею до протоколу огляду місця події від 26 лютого 2021 року, поясненнями свідків.

За таких обставин, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. ч. 2 ст. 172-19 КУпАП доведена у судовому засіданні та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, суд, вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, у вигляді штрафу в доход держави.

Також, суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП України, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко