Справа № 487/166/21
Провадження № 3/487/369/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря Сердюк В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, є інвалідом 3 групи,

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року 16 год. 00 хв. в м. Миколаїв, пр-т Центральний 24/4 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chery AMULET д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді з прилеглої території, повертаючи праворуч не дотримався безпечного правого бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з маршрутним т.з. Mercedes-Benz SPRINTER д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який призупинився для заїзду на зупинку громадського транспорту, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що водій маршрутного таксі зупинився для висадки пасажирів у не відведеному для цього місці, чим створив перешкоду, висадив пасажирів і взяв пасажирів Він ( ОСОБА_1 ) виїжджав з прилеглої території, здійснив поворот праворуч, почув сигнал пожежної сирени і відволікся на пожежне авто. При цьому видимість була обмежена, оскільки ліворуч були припарковані автомобілі. Виїжджаючи з прилеглої території він вимушений виїжджати у другу смугу руху оскільки заїзний карман в не відведеному місці, на якому автомобілі обмежують видимість ліворуч. Вважає, що водій маршрутного таксі порушив правила дорожнього руху, оскільки зупинився у не відведеному місці, а повинен був заїхати на зупинку громадського транспорту.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що 28.12.2020 рухався по пр-ту Центральному в бік мкр. Намив, зупинився перед зупинкою «Центральний ринок», попереду стояли інші транспортні засоби, тому він чекав щоб під`їхати до зупинки і відчув удар в задню ліву частину автомобіля. При цьому зазначив, що висадку пасажирів не здійснював.

Вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 407483 від 28.12.2020 року, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 13.3 ПДР України.

Пункт 2.3б. ПДР України визначає обов`язок водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.3. ПДР України визначений обов`язок водіїв під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Поняття «безпечний інтервал» дане у п. 1.10. ПДР України який визначає, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Аналізуючи вимоги пункту 13.3 ПДР України, розвиток дорожньої обстановки, напрямок руху транспортних засобів та дії водіїв, які передували ДТП, враховуючи характер пошкоджень, отриманих автомобілями внаслідок ДТП, положення автомобілів після ДТП, суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП внаслідок порушення ним вимог пункту 13.3 ПДР України.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за вказаних вище обставин, його вина підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 407483 від 28.12.2020, відповідно до якого останні порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.3 ПДР України;

- поясненнями ОСОБА_2 ;

- схемою місця ДТП.

Вищевказані докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою і нічим не спростовані.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, ОСОБА_1 міг уникнути зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz SPRINTER, під керуванням ОСОБА_2 , виконавши вимоги пункту 13.3 ПДР України, а саме дотриматися безпечного інтервалу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху України, не був уважним до дорожньої обстановки, виїжджаючи з прилеглої території не дотримався безпечного інтервалу, що знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Суд не може погодитися із твердженням ОСОБА_1 , що ДТП трапилося через те що автомобіль Mercedes-Benz SPRINTER, зупинився у не відведеному для висадки пасажирів місці, оскільки дана інформація відсутня в матеріалах справи, а суд не може вийти за межі наданих матеріалів та не встановлює додаткових даних, стосовно другого учасника ДТП.

Окрім цього, дії водія автомобіля «Mercedes-Benz SPRINTER», не є предметом розгляду в даному судовому засіданні.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3б, 13.3 ПДР України, його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, тобто останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, відомості про особу порушника, його відношення до вчиненого проступку, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності є штраф в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 340 грн.

Крім того, відповідно до положень пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення - штраф в розмірі 340 грн.

(Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок UA0014001 Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

(Номер рахунку (IBAN): UA0014480 Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.) Код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Сухаревич