Справа № 758/1020/21
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 05 січня 2021 року о 23 год. 00 хв., по вул. Новокостянтинівська, 13/10 м. Києві, керуючи транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки,не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «Джилі», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився з іншого боку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3Б, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 05 січня 2021 року о 23 год. 00 хв., по вул. Новокостянтинівська, 13/10 м. Києві, керував транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , з наступними ознаками наркотичного сп`яніння: бліде обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України").

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги скорочені строки розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2021 року серії ДПР18 №193665 поліцейським батальйону №2 роти №1 УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Вогуєвим А.М. зафіксовано факт спричинення водієм ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди в м. Києві по вул. Новокостянтинівська, 13/10, оскільки, останній керуючи транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки,не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «Джилі», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився з іншого боку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3Б, 13.1 ПДР України.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу

Згідно з п. 2.3Б ПДР України, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, що, окрім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: схемою місця ДТП; письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,в яких останній зазначив, що повернув на заборонений знак, чим спричинив ДТП;., поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив обставини, викладені у протоколі.

Схема ДТП, що наявна у матеріалах справи, складена у відповідності з вимогами наказу МВС №1395 від 07.11.2015р. "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", на якій зафіксовано ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП. Дана схема підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . При цьому, будь-яких зауважень, заяв, скарг водій ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманих транспортними засобами пошкоджень, місце зіткнення та розташування транспортних засобів під час зіткнення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.3Б, 13.1ПДР України доведена належними та допустимими доказами у справі.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.01.2021 року серії ДПР 18 №193666 поліцейським батальйону №2 роти №1 УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Рушком Д.В. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 , 05.01.2021 року о 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Новокостянтинівська, 13/10, з наступними ознаками наркотичного сп`яніння: бліде обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі. Крім того, будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував, протокол підписано останнім власноручно.

Пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 у присутності двох свідків, однак водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, що підтверджується поясненнями свідків та відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що 06.01.2021 року приблизно о 00 год. 10 хв. були свідками того, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак водій відмовився.

Крім цього, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджується направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до медичного закладу КМНКЛ «Соціотерапія», з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, засвідчена його особистим підписом.

До того ж, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується розпискою за підписом останнього про зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом доби від 06.01.2021.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Крім того, у рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, визначені у диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки його було притягнуто постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2020 року до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

У зв`язку із вищевикладеним, згідно п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року із змінами, що внесені Постановою Пленуму Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, у т.ч. і передбачених ст. 130 КУпАП. При цьому, суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Л. Д. Будзан