КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 357/9815/20
№ апеляційного провадження: 33/824/1599/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіна О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

11 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуюча суддя - Семенюк Т.А.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

В С ТА Н ОВ И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласдено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнутоз ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке обґрунтував тим, що 18 грудня 2020 року суддею оголошено постанову в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , яку він отримав під розписку 22 грудня 2020 року, проте для підготовки апеляційної скарги та пошуку фахівця у галузі права було 6 днів, з яких 3 дня вихідних.

Зазначає, що в передноворічний період був насичений робочий графік, але попри це апеляційна скарга вперше була подана до суду 28 грудня 2020 року, тому встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАПА строк було пропущено лише на 1 день.

Вважає, що оскільки з моменту отримання тексту постанови судді від 18 грудня 2020 року до подачі першої апеляційної скарги пройшло 7 днів (з них 3 вихідних), а з моменту отримання ухвали судді Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року до подачі повторної апеляційної скарги пройшло 3 дні (з них 2 вихідних), то вказане, на думку ОСОБА_1 , свідчить про відсутність його вини в пропуску строку для апеляційного оскарження, вважає, що наведені причини є поважними і керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України» від 18 листопада 2010 року, просив визнати причини пропуску строку для апеляційного оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року поважними.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи ОСОБА_1 на обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ухвалена 18 грудня 2020 року, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, про що прямо зазначено в судовому рішенні.

Вперше апеляційну скаргу на вказану постанову ОСОБА_1 подав до місцевого суду 29 грудня 2020 року, порушивши при цьому питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання вказав, що судове рішення було оголошено 18 грудня 2020 року, повний текст постанови ним було отримано 22 грудня 2020 року, отже строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено та повернуто вказану апеляційну скаргу з посиланням на те, що об`єктивних обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, апелянтом не наведено.

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку оскарження судового рішення, в якому навів аналогічні доводи, які вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та додатково вказав про незгоду з постановою судді Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

Передбачених законом підстав для повторного дослідження аналогічних доводів ОСОБА_1 у суду апеляційної інстанції немає, як і немає повноважень для перегляду постанови судді Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

В той же час слід зазначити, що відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку з огляду на те, що ОСОБА_1 , який був присутнім у судовому засіданні і обізнаний з результатами прийнятого рішення та порядком і строком його оскарження, отримав копію оскаржуваної постанови під розписку 22 грудня 2020 року, оскільки згідно ч. 2 с. 294 КУпАП, закон пов`язує право особи на апеляційне оскарження постанови суду з моменту її винесення, а не з моменту отримання її копії.

Відтак, ОСОБА_1 був обізнаний про стан розгляду справи, їїзавершення та мав достатньо часу для звернення як за професійною правовою допомогою, так і для оскарження рішення суду в апеляційному порядку у визначений законодавством строк.

Однак ОСОБА_1 скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Крім того, не заслуговують на увагу і доводи скаржника щодо насиченого робочого графіку та святкових вихідних, оскільки в своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Будь-яких інших обставин, які б доводили поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 у клопотанні не наведено.

Враховуючи, що вказані скаржником причини пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення вже досліджували судом апеляційної інстанції і визнані необґрунтованими, а інших обставин, які б дійсно перешкодили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу на постанову судді місцевого суду від 18 грудня 2020 року у визначений положеннями ст. 294 КУпАП строк, апелянтом не наведено, то у задоволенні клопотання слід відмовити та повернути йому апеляційну скаргу.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду, з чітким зазначенням точних календарних дат, вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Семенюк