Справа №443/10/21
Провадження №3/443/31/21
ПОСТАНОВА

іменем України

11 березня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого керівником ФГ ОСОБА_1 ,

за статтею 185 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №349047 від 13.12.2020 ОСОБА_1 13.12.2020 біля 20 год 30 хв траса М12 23 км 350 м суттєво перешкоджав виконанню службових обов`язків поліцейським, блокуючи службовий транспортний засіб «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1 та на наші зауваження не реагував, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що рухаючись своїм автомобілем по мості в м. Жидачів у напрямку с. Іванівці до дому (у с.Дем`янка-Лісна), він побачив патрульний автомобіль працівників поліції, який почав рухатися в попутному напрямку з проблисковими маяками синього та червоного кольорів. Він здійснив зупинку транспортного засобу за мостом, при цьому працівники поліції на службовому автомобілі перегородили йому шлях. Працівники поліції в грубій формі почали з ним спілкувалися, про що він відразу повідомив на «102». Після цього, працівник поліції наніс йому один удар у груди, від чого йому стало погано. Він викликав швидку допомогу, повідомив про це по телефону свого сина та на «102». Його син на місці події спілкувався з працівниками поліції, один з яких з невідомих йому підстав наніс синові удар рукою у голову, від чого той упав. Він як батько робив працівникам поліції словесні зауваження з приводу їхніх неправомірних дій, при цьому патрульний автомобіль не блокував, виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків не перешкоджав. Однак працівники поліції застосували до нього силу та повалили на землю. Після цього підняли його, поставили на капот та потім штовхнули, від чого він знову упав на землю. З місця події його забрала карета швидкої допомоги.

Крім цього, ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, у яких, зокрема, зазначив, що на підтвердження його вини працівниками Жидачівського ВП не додано до матеріалів про адміністративне правопорушення належних та допустимих доказів.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а також надане ОСОБА_1 відео, доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції статті 185 КУпАП адміністративним правопорушенням є злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, окрім самого протоколу серії ВАБ №349047 від 13.12.2020, додано:

рапорти працівників поліції, якими повідомлено начальника правоохоронного органу про встановлення обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП (а.с.5, 6-7, 8-9, 10-11);

письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких тілесних ушкоджень ним у ОСОБА_1 виявлено не було (а.с.12);

письмові пояснення ОСОБА_3 , який надав аналогічні ОСОБА_2 пояснення, а також зазначив, що був свідком як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на місці події суттєво перешкоджали виїзду поліцейського службового автомобіля, який у той час виїжджав на виклик у м. Ходорів (а.с.8);

висновок щодо результатів медичного огляду, складений стосовно ОСОБА_1 13.12.2020 о 21 год 15 хв, яким встановлено відсутність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння (а.с.14).

Крім цього, в силу приписів статті 272 КУпАП судом здобуто пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Так, свідок ОСОБА_6 надав суду пояснення, за змістом яких ОСОБА_1 рухався на автомобілі «ВАЗ», у якого не був освітлений задній номерний знак у темну пору доби, у зв`язку з чим було прийняте рішення зупинити цей транспортний засіб. На законні вимоги про зупинку, які подавалися світловими та звуковими сигналами ОСОБА_1 належно не реагував, у зв`язку з чим рух транспортного засобу «ВАЗ» було заблоковано їхнім патрульним автомобілем. Під час спілкування з водієм останній не слухав слова поліцейського, говорив по телефону, не реагував на його вказівки і зауваження. Документи на вимогу працівника поліції не надав. Потім ОСОБА_1 ліг в машині і повідомив, що йому погано. За викликом ОСОБА_1 прибули швидка допомога та слідчо-оперативна група, однак жодних порушень чи ушкоджень за повідомленнями ОСОБА_1 виявлено не було. Непокора ОСОБА_1 виразилася у незупиненні транспортного засобу на законну вимогу працівника поліції та ненадання працівнику поліції на його вимогу документів. Всіх обставин, які відбувалися на місці події, він не пригадує, однак такі зняті на відео.

Свідок ОСОБА_7 надав суду пояснення, за змістом яких під час патрулювання було виявлено транспортний засіб, у якого не був освітлений задній номерний знак у темну пору доби. На їхні законні вимоги цей автомобіль тривалий час не зупинявся, тому патрульною машиною було заблоковано (підрізано) подальший його рух, зупинившись перед цим автомобілем. Коли він підійшов до водія, яким був ОСОБА_1 , останній спілкувався по телефону, на його слова, зауваження та вказівки не реагував, документів не пред`явив. Потім повідомив, що йому погано і викликав швидку. Чи блокував ОСОБА_1 патрульний автомобіль не пригадує. Непокора ОСОБА_1 виразилася у незупиненні транспортного засобу на законну вимогу працівника поліції та ненадання працівнику поліції на його вимогу документів.

Свідок ОСОБА_8 надав суду пояснення, за змістом яких на місце події виїхав по скарзі ОСОБА_1 . Переглядав відеозапис з бодікамери поліцейського, однак наведені у скарзі обставини щодо його побиття працівниками поліції не підтвердилося. ОСОБА_1 вів себе неадекватно. Викликавши слідчо-оперативну групу, заяву про вчинення злочину писати відмовився, від проходження огляду медичними працівниками, які приїхали за викликом, також відмовлявся. Під час затримання його сина ОСОБА_1 перешкоджав цьому, шарпав за формений одяг, не давав виїхати патрульному автомобілю, ліг на землю збоку автомобіля.

Свідок ОСОБА_5 надав суду пояснення, за змістом яких він бачив, як працівники поліції застосували до ОСОБА_1 силу, поваливши його на землю, після чого підняли та поклали його на капот. Згодом знову штовхнули на землю. З яких причин вони це робили йому не зрозуміло. ОСОБА_1 покинув місце події на швидкій.

Також, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано відео з місця події, яке знімав ОСОБА_5 за допомогою власного мобільного телефону.

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення суд зазначає, що у фабулі протоколу відсутня конкретизація того, яким саме законним вимогам поліцейських чинила непокору особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку наявним у матеріалах справи рапортам працівників поліції суд зауважує, що такі хоч і є офіційними документами, в яких відповідні посадові особи повідомляють вищу посадову особу про виявлені ними обставини, однак вони не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки по своїй суті містять лише більш ширший виклад обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Здобуті під час судового розгляду справи пояснення свідків працівників поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не узгоджуються між собою щодо обставин блокування ОСОБА_1 службового транспортного засобу. Більше того, про цю обставину зазначив лише один з цих свідків ( ОСОБА_8 ). Інші свідки цієї обставини не підтвердили і про таку у своїх поясненнях не вказали.

Оцінюючи письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відео суд зауважує, що такі не місять жодної інформації про обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 узгоджуються між собою та є послідовними.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначену статтею 255 цього Кодексу (частини 2 ст. 251 КУпАП), однак інших належних та допустимих доказів, окрім вищезазначених, уповноваженою особою не надано. Уповноважена особа не була позбавлена можливості надати суду на підтвердження, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема, відеозаписи з місця події, про наявність яких повідомляли працівники поліції під час надання суду пояснень, однак цього зроблено не було з невідомих суду причин.

З огляду на викладене суд доходить висновку про недостатність у своїй сукупності доказів, наданих уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, оскільки інші здобуті судом під час розгляду справи докази, а саме: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_5 породжують обґрунтовані сумніви у достовірності обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з приписами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, а відтак суд доходить переконання, що в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 245, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів