Справа № 473/761/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"18" березня 2021 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б. за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Шоломон О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Вознесенського районного управління поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженка смт.Єланець, Єланецького району, Миколаївської області, працює прибиральницею КП «Вознесенський ринок», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків - НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №053641 від 03.03.2021 року поліцейським, який його склав, зазначено, що 19.02.2021 року близько 7:35 год. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх опікунських обов`язків по догляду за своїм малолітнім онуком ОСОБА_2 , 2016 року народження, а саме залишила його без нагляду.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що в їх сім`ї проживає троє дітей, двоє з яких, її онуки, перебувають у неї під опікою. Того дня вона рано вранці пішла на роботу, а чоловік повіз двох старших дітей в школу. ОСОБА_3 лишився вдома, так як спав, бо напередодні в нього болів зуб. Коли чоловік повернувся додому, то там вже була поліція, оскільки ОСОБА_3 плакав на вулиці.

Її захисник Шоломон О.В. просив провадження закрити через малозначність правопорушення, оскільки тяжких наслідків не настало, дитина мешкає у родині опікуна, сім`я не перебуває на обліку таких, що опинилися у складних життєвих ситуаціях.

На підставі наданих матеріалів судом було встановлено, що відповідно до протоколу серії ВАБ №053641 від 03.03.2021 року 19.02.2021 року близько 7:35 год. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх опікунських обов`язків по догляду за своїм малолітнім онуком ОСОБА_2 , 2016 року народження, а саме залишила його без нагляду. В протоколі ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом згодна.

Згідно рапорту від 19.02.2020 року, - 19 лютого о 07:35 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою АДРЕСА_2 дитина сама на вулиці у піжамі, хлопчик 4-5 років. Дитина каже, що проживає у вказаному будинку, плаче, не відомо скільки знаходиться на вулиці. Заявник ОСОБА_4 .

Крім того, матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 19.02.2021 року та ОСОБА_1 від 03.03.2021 року, які підтверджують факт перебування малолітньої дитини без стороннього нагляду.

Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 28.07.2017 року №251 ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім дитиною сиротою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена сукупністю досліджених доказів, її дії були вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є опікуном малолітнього онука, від її дій тяжких наслідків не настало, суд вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Як зазначено в Постанові Вищого адміністративного суду України 14 грудня 2016 року К/800/17615/16 (джерело: http://reyestr.court.gov.ua/Review/63791133): «Статтею 22 КпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей».

У своєму рішенні №5-221 кс15 від 24 грудня 2015 року Верховний Суд України зазначив про те, що специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК України, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України характеризують певний склад злочину;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди».

Суд, врахувавши фактичні обставини справи, встановив, що дії ОСОБА_1 хоч і містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, проте не становлять високої суспільної небезпеки з огляду на наслідки, вік її онука, а тому вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.184, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар