П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шахова О.В., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без вилучення транспортного засобу.

Вирішено питання щодо судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 15.11.2019 о 03 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Володимирська, 60, керував автомобілем «Nissan Primera», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер Alcotest 6820 ARHK 0556 в присутності двох свідків. Результат тесту 1.76‰. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, адвокат Папазова Г.А. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року стосовно останнього та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови суду отримано лише 25.02.2021, а тому вважала, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та перевіривши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку про відсутність належних підстав для поновлення строку, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, призначеного на 24.01.2020 року, що підтверджується довідкою (а.с. 14).

Копію постанови на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 направлено 28.01.2020 (ас.24).

За матеріалами справи встановлено, що копію постанови суду від 24.01.2020 отримано ОСОБА_1 3/4/20 (ас.32).

У визначений законом строк ОСОБА_1 постанова суду в апеляційному порядку не оскаржена.

У подальшому захисник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г.А. 10.02.2021 звернулася до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомилася 25.02.2021, що підтверджується розпискою (а.с. 33).

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Проте, апеляційна скарга від імені та в інтересах ОСОБА_1 подана захисником - адвокатом Папазовою Г.А. лише 05.03.2021, тобто з пропуском визначеного законом строку на апеляційне оскарження.

Отже скаржником, не наведено жодних об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б могли бути визнанні поважними, що дало б суду процесуальні підстави для його поновлення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що інформація про дату, час та місце судового розгляду, а також його результати є загальнодоступною.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , будучи обізнаним про прийняте судом рішення, не скористався, у визначений законом строк, правом на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки не містить переконливих доводів про поважність пропуску процесуального строку, а тому належні підстави для його задоволення відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого від його імені та в його інтересах адвокатом Папазовою Галиною Анатоліївною, що діє на підставі ордеру, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Папазовою Галиною Анатоліївною, що діє на підставі ордеру - повернути особі, яка її подала.

Справу повернути до Шевченківського районного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Шахова О.В.