Провадження № 3/522/1779/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Одеса

суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Приморського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2020 р.; «21.11.2020 0 13 год. 20 хв. бармен закладу Mashtаproom гр. ОСОБА_1 за адресою: м.Одеса,вул.Ланжеронівська, 28, приймала відвідувачів у день карантину вихідного дня чим порушила постанову Кабінету міністрів України №641»

02.02.2021 до суду від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшли пояснення, в яких акцентовано на тому, що протокол про адміністративне правопорушення від 21.11.2020 р.; містить посилання на постанову Кабінету Міністрів України №641, проте не містить пункту, який ОСОБА_1 було порушено.

Також звернено увагу на те, що протокол було складно за відсутності будь-яких свідків або понятих, про що свідчить відсутність підписів зазначених осіб в протоколі.

Окрім того, представник ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказує, що додана працівником поліції роздруківка фотознімка не може вказувати на обставини справи, та підтверджувати факт правопорушення, оскільки дана роздруківка не містять в собі будь-якої ідентифікаційної інформації, а саме: дата, час та місце зйомки, технічний прилад на який було зроблено фото-фіксацію, особу яка здійснила фото-фіксацію.

Крім того, на думку представника ОСОБА_1 рапорт працівника поліції, так само як і пояснення, викладені в ньому, не може слугувати належним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки співробітник поліції є заінтересованою особою.

Представник ОСОБА_1 в поясненнях наголошує, що під час складення протоколу працівниками поліції не було встановлено чи є вона відповідальною особою в закладі «Mashtaproom».

Посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративногоправопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, її представник просив закрити провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.44-3КУпАП правопорушенням вважається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України" Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Сама по собі указана стаття наведеного Кодексу не передбачає конкретних порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норм, як ознак адміністративного порушення, що впливають на його кваліфікацію, а її диспозиція є бланкетною - для встановлення ознак об`єктивної сторони складу діяння, передбаченого цієї статтею належить звертатися до аналізу нормативно-правових актів, у яких сформульовано правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норми.

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.11.2020 не зазначено пункту постанови Кабінету Міністрів України № 641, який було порушено ОСОБА_1 враховуючи бланкетність диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Також судом встановлено, що роздруківка фотознімка, яка міститься в матеріалах справи не може слугувати доказом вчинення правопорушення, у зв`язку з тим, що не містить в собі будь-якої ідентифікаційної інформації, так само як і рапорт працівника поліції, оскільки співробітник поліції є заінтересованою особою.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись самостійним, беззаперечним та достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Обставини викладені в ньому повинні бути перевірені іншими доказами, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, при вивчені матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що у них відсутні докази на підтвердження того, що на момент події ОСОБА_1 офіційно працювала у зазначеному вище закладі та до її обовязків входило виршення питань режиму роботи закладу, тобто, що вона є суб`єктом зазначеного правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1ст. 247 КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначених обставин, приходжу до висновку про відсутність в матеріалах достатніх даних, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у адміністративній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 24, 33, 38, 221, 247, 251, 254, 268, 279,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя В.М. Коваленко

18.02.2021