єдиний унікальний номер справи 546/218/21
номер провадження 3/546/84/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білоцерківка Полтавської обл., громадянина України, працюючого лісничим в ДП «Новосанжарське лісове господарство», одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №004711 від 01.03.2021, складеного державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Центрального округу Крицьким О.І., 23.02.2021 о 11:00 год. ОСОБА_1 здійснив невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду, а саме допустив незаконний поруб 2 (двох) сироростучих дерев на території заповідного урочища місцевого значення «Дубина», що знаходиться на території Решетилівського лісництва ДП «Новосанжарське лісове господарство» квартал 41 виділ 1-16 та відповідно до охоронного зобов`язання №623 від 11.12.2012 забезпечення режиму охорони та збереження оголошеного заповідного урочища «Дубина», покладено на ДП «Новосанжарське лісове господарство», чим порушив ст.ст. 30, 64 Закону України «Про природно заповідний фонд», за що передбачена відповідальність ст.91 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення фактично визнав. Суду пояснив, що дійсно працює лісничим у ДП «Новосанжарське лісове господарство». На нього були покладені обов`язки щодо вжиття заходів попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду, однак конкретизувати які саме та підтвердити цей факт не може. Зазначив, що акт порубки дерев повинен був складатися та мабудь складався в приміщенні інспекції, але з аним актом він не був ознайомлений. Які саме дерева були зрубані та розмір завданої шкоди також зазначити не може.

Статтею 91 КУпАП встановлена відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст.30 ЗУ «Про природно заповідний фонд», на території заповідних урочищ забороняються всі види рубок, у тому числі санітарні, рубки формування і оздоровлення лісів, видалення захаращеності та будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу, відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників.

Згідно ст. 64 ЗУ «Про природно заповідний фонд», відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у: нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення та організації територій природно-заповідного фонду; здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності; організації на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, в їх охоронних зонах господарської діяльності без попереднього здійснення оцінки впливу на довкілля або з порушенням оцінці впливу на довкілля; невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду; порушенні строків і порядку розгляду клопотань про створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду ; порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; перевищенні допустимих хімічних, фізичних, біотичних та інших впливів і антропогенних навантажень, порушенні вимог наданих дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду; псуванні, пошкодженні чи знищенні природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду та зарезервованих для включення до його складу; самочинній зміні меж, відведенні територій та об`єктів природно-заповідного фонду для інших потреб.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З аналізу статті 91 КУпАП випливає, що вказана норма містить в собі декілька окремих складів адміністративного правопорушення. Таким чином, об`єктивну сторона вказаного правопорушення можуть становити, зокрема, порушення вимог режиму територій природно-заповідного фонду та іншщих вимог режиму цих територій та об`єктів, а також, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварії або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Окрім цього, зазначена норма Кодексу України про адміністративні правопорушення є банкетною, а відтак у протоколі про адміністративне правопорушення, про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП, мають бути зазначені нормативні акти, які, розкриттям їх суті, регулюють відповідні відносини в галузі правил охорони та використання територій й об`єктів природно-заповідного фонду.

Норми ЗУ «Про природно заповідний фонд», які зазначені у протоколі, зокрема, стаття 30, містить імперативні вимоги загального характеру, щодо заборони всіх видів рубки на території заповідного урочища, а стаття 64 встановлює відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд , яку несуть особи, винні, зокрема, у невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

У протоколі №004711 від 01.03.2021 зазначено, що ОСОБА_1 здійснив невжиття заходів попередження негативних наслідків, а саме допустив незаконний поруб 2 (двох) сироростучих дерев на території заповідного урочища місцевого значення «Дубина». Однак жодних доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між його діями та порубкою даних дерев в протоколі не зазначено та не надано до матеріалів справи.

Окрім того, не конкретизовано, які саме дії не здійснив ОСОБА_1 , але повинен був здійснити згідно своїх посадових обов`язків. Так само не надано доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 обов`язків лісника та їх обсягу.

Суд звертає увагу на те, що "Інструкцією з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, від 05.07.2004 №264, встановлено, що при виявленн порушен вимог природоохоронного законодавства, які вчинені посадовими особами підприємств, установ та організацій, їх структурних або відокремлених підрозділів, незалежно від форм власності та видів господарської діяльності, протокол про адміністративне правопорушення складається відносно особи, яка вчинила порушення природоохоронного законодавства, а якщо таку особу встановити неможливо, - то відносно посадової особи, яка відповідає за стан охорони навколишнього природного середовища на даному підприємстві, а у разі, якщо така особа не призначена - стосовно керівника підприємства, установи чи організації.

У вказаній Інструкції зазначено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності).

У разі, якщо виявлено факт заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, однак особу порушника встановити неможливо (порушник вчинив правопорушення і зник з місця події), посадовою особою органу Держекоінспекції України на місці виявлення такого порушення складається акт (за формою, наведеною у додатку 2 до Інструкції про порядок вилучення та передання на зберігання до органів внутрішніх справ вилученої у порушників природоохоронного законодавства вогнепальної та іншої зброї і боєприпасів, затвердженої наказом Мінекоресурсів від 31.03.2003 N 56/м ( z0298-03 ), зареєстрованої в Мін`юсті 14.04.2003 за N 298/7619). Складений акт протягом трьох днів з моменту виявлення правопорушення направляється до органу внутрішніх справ за місцем його вчинення для встановлення особи правопорушника. Виявлені на місці вчинення правопорушення об`єкти тваринного та рослинного світу вилучаються, про що зазначається в акті (пункт 2.5 Інструкції).

В протоколі № 004711 від 01.03.2021 вказано, що розмір шкоди встановлюється. Акту вилучення та фіксації незаконної порубки двох сироростучих дерев на території заповідного урочища місцевого значення «Дубина» до протоколу не додано. Доказів на підтвердження понесених збитків не надано. Зазначення в протколі про те, що розмір шкоди встановлюється, не може розцінюватися як таке, що збитки не завдані.

Таким чином жодних належних і допустимих доказів на підтвердження складення акту на місці виявлення порушення на підтвердження того, які саме об`єкти були вурубані, їх кількість та розмір завданої шкоди, ні матеріали справи, ні проткол про адміністративне правопорушення не містять.

Як зазначено в ч. 2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та здійснювати перекваліфікацію дій порушника. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи додано лише копію охоронного зобов`язання Державного підприємства «Новосанжарське лісове господарство» щодо забезпечення режиму охорони та забезпечення заповідного урочища «Дубина» (а.с.2).

Таким чином, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом даного правопорушення, а також щодо підтвердження факту порубки дерев та яких саме, щодо конкретизації нездійснення яких саме заходів було допущено особою, суду не надано.

Суд не може прийняти фактичне визнання особою своєї провини, як єдиний доказ на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, адже даний факт не підтверджується жодними іншими належними і допустимими доказами, які мали бути надані суду уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та відсутність в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко