Справа № 628/3455/20
Провадження №3/628/16/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Клімової Світлани Вікторівни

за участю секретаря - Бавики Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп`янську матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Сенкіський Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,

- права, передбачені ст. 268 КУпАП роз`яснені, -

ВС Т А Н О В И В:

10.12.2020 року о 16 год. 00 хв. в м. Куп`янськ, вул.. Швейна, 44 водій керував автомобілем ВАЗ 2104 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності 2-х свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину не визнав пояснивши, що не знаходився в стані алкогольного сп`яніння і за кермом автомобіля не був. Поліція його не зупиняла та під`їхала без розпізнавальних знаків. Зазначив, що не відмовлявся від проходження медогляду на стан сп`яніння, але працівники поліції сказали, що ніхто його не повезе проходити медичний огляд. Також пояснив, що надавати пояснення йому ніхто не пропонував, а він про дані дії не знав, підписувати протокол відмовився, оскільки не погоджується з обставинами викладеними у протоколі. Пояснив, що дії поліцейських не оскаржував, оскілки не знав про це та до фахівців в галузі права не звертався. Крім того зазначив, що сам викликав товариша, щоб той відігнав його машину. Просить суд не забирати в нього права, оскільки це його заробіток.

Викладені вище обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 162629 від 10.12.2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розпискою ОСОБА_4 від 10.12.2020 року про прийняття на зберігання транспортного засобу, копією посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_1 , постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 803341 від 10.12.2020 року, довідкою від 11.12.2020 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 162629 від 10.12.2020 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується поясненнями громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ( а.с. 2, 4-5).

Із розписки наданої співробітникам поліції громадянином ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від співробітників поліції транспортний засіб ВАЗ 2104 держаний номерний знак НОМЕР_3 та зобов`язався доставити автомобіль за адресою: м. Куп`янськ, вул.. Красна, 10. Претензій до співробітників поліції не має ( а.с. 6).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 803341 від 10.12.2020 року, підтверджується, що на ОСОБА_6 накладено штраф у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Довідкою від 11.12.2020 року підтверджується, що по обліковим даним інформаційної підсистеми « Адмінпрактика» ІТС інформаційного порталу Національної поліції України, відносно гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом року порушення ПДР за ст. 130 КУпАП не зареєстровано( а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Крім того правопорушник має право оскаржити дії працівників поліції та постанову.

ОСОБА_1 таким правом не скористався.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 до суду не надано.

Що стосується заявленого клопотання ОСОБА_1 щодо виклику свідків для дачі пояснень в судовому засіданні, то суд зазначає, що адміністративний матеріал надійшов в провадження судді 17.12.2020 року, після чого судом здійснювались заходи щодо виклику у судове засідання свідків, однак згідно з наданими співробітниками поліції рапортами, свідок ОСОБА_2 на теперішній час перебуває на тимчасових заробітках в Німеччині, свідок ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 відсутній, двері домоволодіння ніхто не відчинив, встановити його місце знаходження не вдалося можливим.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є доведеним наданими суду доказами.

Суд, критично відноситься до пояснень правопорушника, оскільки останній після складання співробітниками поліції протоколу мав право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання також мав право оскаржити дії працівників поліції та постанову, однак ОСОБА_1 таким правом не скористався.

Крім того пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вході підготовки матеріалів первинної перевірки є послідовними, логічними та стабільними, у зв`язку з чим не вірити їм у суду немає підстав.

Ст. 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих і пом`якшуючих відповідальність обставини, ненастання тяжких наслідків від діяння, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде необхідним й достатнім для виправлення, виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р. зі змінами.

Керуючись ст. ст. 33-35, 130 ч. 1, 268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником на розрахунковий рахунок: UA0020001, код отримувача: 37874947, отримувач: ГУДКСУ у Харківській області, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок на такі реквізити рахунку: рахунок UA0026001, , МФО 899998, отримувач : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт з таблиці ставок судового збору 5.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя С.В. Клімова