ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 380557 від 21 жовтня 2021 року вказано, що 21.10.2021 о 16 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, вул.. Дмитрівська, 9/11, в закладі «Radio T», директор ОСОБА_1 допустила порушення пп.9 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, а саме - працівниця перебувала на робочому місці без вдягнених засобів індивідуального захисту, відсутня маркувальна лінія для перебування у черзі, при вході у заклад відсутній контейнер для використаних масок.

До суду ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. При цьому, будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення судового розгляду, від ОСОБА_1 не надходило.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 завчасно та належним чином була повідомленою про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляла, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ч.1 ст.44-3 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, за правилами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 380557 від 21 жовтня 2021 року вказано, що 21.10.2021 о 16 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, вул.. Дмитрівська, 9/11, в закладі «Radio T», директор ОСОБА_1 допустила порушення пп.9 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, а саме - працівниця перебувала на робочому місці без вдягнених засобів індивідуального захисту, відсутня маркувальна лінія для перебування у черзі, при вході у заклад відсутній контейнер для використаних масок.

Однак, такі обставини, викладені у протоколі та матеріалах справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки не містять будь-яких належних доказів того, що 21 жовтня 2021 року, за адресою: м. Київ, вул.. Дмитрівська, 9/11, в закладі «Radio T», директор ОСОБА_1 допустила порушення пп.9 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020

Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , доказами наявності порушення постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 є лише рапорт працівника поліції та фотоматеріали, будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1 не надано.

Так, суд не бере до уваги в якості доказу правопорушення долучений до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт дільничного офіцера поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві Стовпівського І. від 21.10.2021 року, оскільки вважає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. З таким твердженням погоджується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а.

Також суд не приймає до уваги в якості доказу правопорушення долучені до протоколу фотоматеріали, оскільки вони не містять даних щодо особи, якою зроблені, з вказаного фото незрозуміло, хто зображений на ньому, за якою адресою, дата коли відбувались події, зафіксовані на такому фото. Понад це, з цього фото не вбачається сам факт наявності порушень, про які зазначено у протоколі серії ВАБ № 380557 від 21 жовтня 2021 року.

Разом з тим, долучені до протоколу матеріали не завірені належним чином, а отже, суд позбавлений можливості дослідити такі докази і надати їм оцінку з метою ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що 21 жовтня 2021 року, за адресою: м. Київ, вул.. Дмитрівська, 9/11, в закладі «Radio T», директор ОСОБА_1 допустила порушення пп.9 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Більше того, адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що остання є суб`єктом господарювання, який обслуговує відвідувачів, або особою, відповідальною за дотримання карантинних норм та заходів в закладі «Radio T».

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд звертає увагу на наступне, згідно зі ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

П. 2 Постанови КМУ від 09.12.2020 в редакції від 24.09.2021, тобто в редакції, яка була чинною на момент складання протоколу, передбачає, що залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки). Тобто вказаний пункт не містить підпунктів, зокрема і підпункту 9, більш того, пункт 2 має інформаційний характер та несе в собі загальні відомості щодо дії постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року у просторі, а також щодо рівнів епідемічної небезпеки, які можуть бути встановлені у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVD-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином ОСОБА_1 не могла порушити пункт 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено у зв`язку із допущенням останньою постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, а саме - працівниця перебувала на робочому місці без вдягнених засобів індивідуального захисту, відсутня маркувальна лінія для перебування у черзі, при вході у заклад відсутній контейнер для використаних масок, тобто порушення іншої норми, аніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пп. 9 п. 2-2 Постанови КМУ від 09.12.2020 в редакції від 24.09.2020 року, З 17 червня 2021 р. на території України встановлюється "зелений" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Разом з тим, суд не вправі самостійно вносити зміни чи виправлення до протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому розглядає справу на підставі тих матеріалів, які було надано уповноваженим органом, в тому вигляді, в якому вони були передані останнім.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому вона не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності через відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк