Провадження №3/331/425/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, за протоколом серії ВАБ №282593 від 08.11.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді адміністратора в кафе «Далі», що зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 282593 від 08.11.2020 року 08.11.2020 року о 03-54 годин гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 92, де здійснювала господарську діяльність в кафе «Далі» після 22-00 годин, чим порушила вимоги п.п. 5 п. 11 Постанови КМУ №641 зі змінами від 23.10.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання призначене 01.03.2021 року ОСОБА_1 не з`явилась, судом повідомлялась належним чином.

Адвокат Шостак А.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надала клопотання через канцелярію суду про розгляд справи без її участі та участі ОСОБА_1 , надала письмові заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно письмових заперечень, адвокат Шостак А.П. посилається на те, що остання не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП у зв`язку із наступним.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність, однак ОСОБА_1 не є посадовою особою. ОСОБА_1 відповідно до трудового договору прийнята на посаду адміністратора. ОСОБА_1 не зареєстрована як фізична особа підприємець та не могла здійснювати як зазначено в протоколі господарську діяльність з надання послуг громадського харчування. Також зазначила, що згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності і діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. У зв`язку із вищевикладеним, адвокат просила закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Відповідно до ст.44-3КУпАП адміністративне правопорушення полягає, зокрема, в порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною нормою і відсилає до правил та обмежень, що визначаються іншими нормативно-правовими актами, зокрема ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», та прийнятих на його виконання підзаконних нормативно-правових актів.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Згідно пункту першого Постанови Кабінету міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (із відповідними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2020 року) Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2

Змінами, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 року №331 та від 22.07.2020 року №641, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 року №956 внесено підпунктом 5 до пункту 11 зміни в наступній редакції:

На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В матеріалах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, який би підтверджував обставини, які вказані в протоколі, відсутні докази, що ОСОБА_1 здійснювала зазначену у протоколі діяльність, докази того, що в розумінні ст.44-3 КУпАП вона є суб`єктом правопорушення не надано.

Також в фабулі протоколу зазначено, що господарська діяльність проводилась в кафе «Далі». На противагу цього суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року № 219 заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

Таким чином, в протоколі зазначено лише відповідний тип закладу, без зазначення назви підприємства, організації чи ФОП.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , в графі «свідки» вказано «немає», однак згідно матеріалів, доданих до протоколу містяться письмові пояснення осіб, які перебували в закладі, таким чином суд не може надати гідної оцінки даним письмовим доказам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, а також конкретизувати його.

Виклад адміністративного правопорушення не містить зазначення того, які самі дії були вчинені ОСОБА_1 , що можуть бути визнані складом адміністративного правопорушення. Протокол та додані до нього документи містять інформацію про те, що особа не є суб`єктом господарської діяльності всупереч зазначеному у протоколі.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення разом із матеріалами доданими до нього відносно ОСОБА_1 надійшли до суду 10.02.2021 року. Саме правопорушення як вказано в протоколі скоєне 08.11.2020 року.

Згідно ст. 247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення к моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В силу ст. 38 КУпАП України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності і діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

У зв`язку із вищевикладеним, строки для притягнення до адміністративної відповідальності особи, стосовно якої складено протокол минули у січні місяці 2021 року.

Враховуючи викладене, суд, тлумачать всі сумніви на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважає вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП недоведеною належними і допустимими доказами, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 251, 256, 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя продовж 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Кольц Д.М.