г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/46/21
Номер провадження 3/213/64/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м.Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., розглянув матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи особою, яка неодноразово протягом року, а саме 02 березня 2020 року та 27 серпня 2020 року піддавалась адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, 26 грудня 2020 року, о 01 год. 02 хв. по вул. Гірників, 26, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук; поведінка, яка не відповідає обстановці; неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного, або іншого сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що притягується до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР168 №410591 від 27 січня 2021 року. ОСОБА_1 , будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню, а саме 27 серпня 2020 року та 15 жовтня 2020 року за ст. 130 КУпАП, 27 січня 2021 року о 12 год. 40 хв. біля будинку №20 вул. Недєліна в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці; дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» на місці та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Вказані дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, про причини неявки не повідомив, заяв, заперечень не надав. Ураховуючи зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення «Пономарьов протии України»), відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд даної справ за відсутності ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п.4 розділу І вказаної інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно водія ОСОБА_1 вказані такі ознаки наркотичного сп`яніння як: виражене тремтіння пальців рук; поведінка, яка не відповідає обстановці; неприродна блідість обличчя, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, що відповідає ознакам наркотичного сп`яніння, вказаним в Інструкції.

Відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейськими при зупинці водія ОСОБА_1 26 грудня 2020 року складалось направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак такий огляд не проводився, у зв`язку із відмовою водія.

Пунктом 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Згідно національної автоматизованої інформаційної системи ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Наявна повторність адміністративних правопорушень.

Із наданих Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції роздруківки карток обліку адміністративних правопорушень, видно, що ОСОБА_1 02 березня 2020 року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу; 27 серпня 2020 року піддавався адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу; 24 вересня 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки; 15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800 грн.

Із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів з оптичних дисків, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення видно, що ОСОБА_1 був зупинений 26 грудня 2020 року та 27 січня2021 року під час керування транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 . Під час спілкування з поліцейськими у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. В присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження в медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень, підтверджується наданими суду доказами, які узгоджуються між собою, є достатніми та допустимими, в тому числі: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №130837 від 26 грудня 2020 року, серії ДПР18 №410591 від 27 січня 2021 року; письмовими поясненнями свідків, доданими до кожного протоколу, які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; направленнями ОСОБА_1 до КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер "ДОР" з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 грудня 2020 року; записами з відео реєстратора та боді-камер поліцейських, які містяться на оптичних дисках, доданих до протоколів, з яких видно факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Вказані докази не містять розбіжностей та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, вважаю за необхідне розглянути зазначені два протоколи про адміністративне правопорушення одночасно в одному провадженні, та призначити адміністративне стягнення за правилами встановленими ст. 36 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує відсутність у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З матеріалів справи видно, що транспортний засіб ВАЗ 21063 належить ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також слід стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 36, 130 ч. 3, 249, 251, 252, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), за такими реквізитами: УК в Інгул. р-ні м. Кр. Ріг Інгул. Р-н/ /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0004641; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв