Справа № 755/3341/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2021 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної служби у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, освіта незакінчена вища, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Нова Пошта», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Миколаївської обл., м.Баштанка, громадянина України, освіта вища, розлученого, працюючого охоронцем ТОВ «Тайгер», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06.02.2021 року, о 14-30 годині, в місті Києві по пр-ту Шухевича, 30, відчинив двері автомобіля «Сітроен», номерний знак НОМЕР_1 , та залишив їх відчиненими, що створило перешкоду водію ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Део Нексія», номерний знак НОМЕР_2 , та причепом «МАЗ 8114», номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до наїзду на двері.

Крім того, згідно з протоколом, серії ААБ№146390 від 06.02.2021, ОСОБА_2 06.02.2021 року, о 14-30 годині, в місті Києві по пр-ту Шухевича, 30, керуючи автомобілем «Део Нексія», номерний знак НОМЕР_2 та причепом «МАЗ 8114», номерний знак НОМЕР_3 , під час виникнення перешкоди, яку міг об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду причепом на відкриті двері у автомобіля «Сітроен», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби - причіп «МАЗ 8114» та дверцята автомобіля «Сітроен» отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 06.02.2021 року він знаходився на площадці відділення Нової Пошти, де відбувається щоденна загрузка посилок, відчинив задні ліві двері автомобіля «Сітроен» (на 90 градусів) і почав загружати коробки. Він не завершив загружати коробки, як на двері автомобіля наїхав автомобіль «Део Нексія», під керуванням водія ОСОБА_2 . Зупинився ОСОБА_2 тільки після того, як він почав кричати, бо у ОСОБА_2 була така зона, що він не міг бачити двері та кут свого причепу. Яка швидкість була у ОСОБА_2 він сказати не може, бо знаходився в кабіні свого автомобіля і не бачив, як він рухався.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, також не визнав та пояснив, що 06.02.2021 року він виїхав з двору вул.Шухевича в м.Києві і в цей час заїжджала фура, тому він був вимушений прийняти правіше. Швидкість в нього була невелика до 5км/годину, він бачив як ОСОБА_1 знаходиться біля свого автомобіля та двері були трохи привідчинені і ОСОБА_1 знаходився за ними. Коли він на своєму автомобілі «Део Нексія» майже закінчив маневр, побачив у бокове дзеркало, що ОСОБА_1 відкрив сильніше двері, внаслідок чого сталося зіткнення. Потім він почув крик ОСОБА_1 і зупинився. Вийшовши з автомобіля він побачив, що пошкоджено праве крило його причепа та двері автомобіля «Сітроен».

Крім того, на його думку спричинило пошкодження транспортних засобів не порушення ним правил дорожнього руху, а дії ОСОБА_1 , який порушив п.15.13 ПДР України, бо двері автомобілю «Сітроен» ОСОБА_1 відчинив повністю пізніше та він заперечує проти показів свідків ДТП з боку ОСОБА_1 , оскільки вони з`явилися після того, як останній їм зателефонував, а на місці події їх не було.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив, що він працює водієм ТОВ «Нова Пошта» та являється співробітником ОСОБА_1 06.02.2021 року він знаходився у своєму автомобілі, поруч автомобіля «Сітроен», складав маршрут руху в телефоні та бачив, як ОСОБА_1 з відчиненими лівими задніми дверима розкладає коробки до багажнику. Він не бачив як рухається автомобіль «Део Нексія», а побачив лише момент зіткнення. Швидкість у автомобіля «Део Нексія» була невелика і рухався він дуже близько до автомобіля «Сітроен». На його думку, автомобіль «Део Нексія» намагався повернути ліворуч та запаркуватися.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що він працює водієм ТОВ «Нова Пошта» та являється співробітником ОСОБА_1 06.02.2021 року він знаходився на площадці відділення ТОВ «Нова Пошта» біля свого автомобіля, навпроти автомобілю «Сітроен» десь за 4 метри, у якого були відкриті задні ліві двері. Він почув ОСОБА_3 , який кричав ОСОБА_1 , що зараз його двері зачепить автомобіль «Део Нексія». В цей момент паркувався автомобіль «Део Нексія», який намагався повернути праворуч та запаркуватися і для цього вивернув причеп. Потім відбулося зіткнення і ОСОБА_1 почав кричати водію «Део Нексія», щоб той зупинився. Він бачив лише причеп автомобілю «Део Нексія», оскільки знаходився навпроти та в момент зіткнення бачив, як здригнулися двері автомобілю «Сітроен». Коли він підійшов до місця ДТП то побачив, що пошкоджені двері автомобілю «Сітроен» та права сторона заднього колеса причепу. На його думку, на даній ділянці дороги при виїзді не можуть розминутися два грузові автомобілі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що вона 06.02.2021 року чекала вдома свого колишнього чоловіка, тому виглядала його з вікна 9 поверху. Вона бачила як ОСОБА_1 носив коробки, відкривав двері автомобілю «Сітроен», складав їх та зачиняв двері. ОСОБА_2 заїхав з дороги до двору Нової пошти, пропустив фуру, з`їхавши в праву сторону. В той момент він ще не доїхав до автомобілю «Сітроен». Почав рух і при цьому ОСОБА_1 його пропустив, та ОСОБА_2 почав розвертатися зправа наліво, щоб припаркуватися. ОСОБА_1 , побачивши його, відчинив двері, коли ОСОБА_2 розвертався. Після чого відбулося зіткнення.

На запитання суду свідок ОСОБА_5 повідомила, що вона не бачила звідки заїжджав ОСОБА_2 , оскільки в цей момент одягала дитину, щоб вийти до чоловіка на вулицю.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що вона 06.02.2021 року знаходилася в автомобілі сина ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні. Вони приїхали до її колишньої невістки та онука, заїхали до двору, побачивши, що біля будинку багато автомобілів, почали розвертатися, щоб виїхати. В цей момент заїжджала фура і ОСОБА_2 прийняв правіше, щоб її пропустити. Вони рухалися дуже повільно і вона бачила як ОСОБА_1 загружає коробки в автомобіль «Сітроен», двері були привідкриті та знаходилися в нього за спиною. Вони почали рух далі і вона слідкувала за дорогою, підказуючи ОСОБА_2 , як рухатися. Тоді вона побачила, як ОСОБА_1 , коли сам автомобіль «Део Нексія» проїхав повз, раптово своїм тілом відчинив двері повністю і в цей момент зачепив причеп ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідків, вивчивши письмові пояснення осіб, які притягується до адміністративної відповідальності, та матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Диспозицією статті 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У відповідності до п. 15.13 Правил дорожнього руху України, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

У відповідності до п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ №146389, від 06.02.2021 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.15.13 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1); схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників ДТП та свідків.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

При цьому суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки вони давали протиречіві покази та змінювали їх в судовому засіданні та не були безпосередніми очевидцями ДТП. В той же час, показання свідка ОСОБА_6 , суд приймає до уваги, оскільки вона була безпосереднім очевидцем події, в судовому засіданні давала чіткі і логічні показання, які узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ст.124 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, передбачає наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та настанням ДТП, а тому важливим є визначення питання, дії якого саме з водіїв призвели до ДТП.У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях вини потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідка ОСОБА_6 , водій ОСОБА_2 рухаючись на своєму автомобілі «Део Нексія» номерний знак НОМЕР_2 з причепом «МАЗ 8114», номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Шухевича, 30 в м. Києві, прийняв правіше, для того щоб пропустити фуру, потім впевнившись, що у припаркованого автомобіля «Сітроен» двері були привідкриті та знаходилися у водія ОСОБА_1 за спиною, почав рух далі для закінчення маневру, а саме: щоб припаркувати автомобіль. І в цей момент, коли автомобіль «Део Нексія» проїхав повз, ОСОБА_1 відчинив задні ліві двері, внаслідок чого відбулося зіткненя.

Крім того, згідно з п.16.4. ПДР забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів.

Враховуючи викладене, ніяких доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_2 не було дотримано вимоги ПДР немає. Як зі схеми місця ДТП, так і з самого протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень учасників події та пояснень свідків такий висновок зробити неможливо.

Згідно положень пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. ОСОБА_2 на підставі приписів п.1.4 ПДР мав право розраховувати, що інші учасники руху виконують ці правила. За таких обставин, той факт, що ОСОБА_2 при виникнені перешкоди, не був спроможний виявити, та негайно вжити заходів для зменшення швидкості, оскільки перешкоду він не бачив, а швидкість його була невелика, тому його дії не знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП.

З огляду на викладене, в умовах дорожньої обстановки, що склалася, дії водія ОСОБА_2 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n.161, Series А заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП та свідків, схему місця ДТП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №146390, від 06.02.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.12.3 Правил Дорожнього руху України водієм транспортного засобу «Део Нексія» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, суддя -

Керуючись ст.ст.33, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна