Справа № 761/6333/21
Провадження № 3/761/2391/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна розглянувши матеріали, які надійшли від 1 управління ДВКР Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП України, громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, 12.02.2021 року о 14 годині 2021 року в службовому приміщенні Управління зв`язку та інформаційних систем (в/ч А0105, м. Київ) в кабінеті №28) представниками 1 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України під час огляду службової персональної електронно-обчислювальної машини (ЖМД ТОSНІВА, модель ОТ01АСА050 s/n352L3РUВS, реєстраційний номер 116/2/4/117/6) (далі - ПЕОМ), який не має комплексної системи захисту інформації , що належить начальнику групи технічного забезпечення зв`язку та автоматизації Управління зв`язку та інформаційних систем (в/ч А0105, м. Київ) підполковнику ОСОБА_1 , електронний файл «Донесення» з грифом для «Службового користування», що підпадають під дію пункту 6.11 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України від 22.11.2017 №408. за своїм правовим режимом відносяться до службової інформації Збройних Сил України, якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування».

ОСОБА_1 має допуск до державної таємниці за формою 2, що включає в себе фактичний доступ до інформації з грифами секретності «Цілком таємно», «Таємно».

З пояснень начальника групи забезпечення зв`язку та автоматизації Управління зв`язку та інформаційних систем (в/ч А0105, м. Київ) підполковника ОСОБА_1 , було встановлено, що він як офіцер, який виконує відповідні функції пов`язані з роботою з інформацією з обмеженим доступом, в порушення вимог законодавства України, у зв`язку зі службовою необхідністю 12.02.2021 року незаконно здійснив копіювання інформації з грифом для «Службового користування» з носія № 563 ДСК на службовий ПЕОМ, який не має комплексної системи захисту інформації.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги статей 4, 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» щодо порядку обробки інформації з обмеженим доступом в телекомунікаційній системі, п.п. 13, 14, 38, «Інструкції про порядок ведення обліку зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженої постановою Кабінету Міністрів від 19.10.2016 року № 736, пункти 4. б. 16 «Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних системах та інформаційно-телекомунікаційних системах» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 №373 (зі змінами), п. 4.1.2 Настанови з організації комплексної протидії технічним розвідкам в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, введеної в дію наказом Міністра оборони України від 17.12.2008 № 06 щодо захисту секретної інформації від витоку її технічними розпоряджень начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 31/22/3 від 08.01.2009, №31/22/214 дск від 29.03.2010, №319/22/870 від 01.10.2015 року, чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, однак після того, як ОСОБА_1 було озвучено суму штрафу та судового збору, він зазначив, що заперечує свою вину у вчиненні даного правопорушення.

При цьому, варто зауважити, що відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих в день складання протоколу, він визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення, зокрема у незаконному копіюванні інформації з грифом для «Службового користування», як це зазначено у протоколі.

Частина 4 ст. 212-6 КУпАП, передбачає відповідальність за незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів та власними поясненнями ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Так, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою сплачується в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454,00 грн.).

Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_1 , він є учасником бойових дій, а тому він звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

За змістом зазначеної статті, звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Зазначена позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі №9901/70/20.

Таким чином, оскільки в даному випадку судом розглядається справа про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, що в даному випадку не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягненняна особу - підлягає сплаті на загальних підставах, визначених Законом України «Про судовий збір» та положеннями КУпАП, а тому суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір за ухвалення судом постанови, в розмірі 454,00 грн., оскільки судом не встановлено підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч.4 ст. 121-6 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Притула