ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 Справа №607/21551/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

при секретарі с/з Дуркало Т.В.

за участю захисника адвоката Парубій М.М.

та особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тернополя, українку, громадянку України, одружену, непрацюючу, зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №038691 від 04.12.2020 року, громадянка ОСОБА_2 04 грудня 2020 року о 20 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 5А, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C220», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, та не впоравшись з керуванням, здійснила рух заднім ходом, внаслідок чого допустила наїзд на бордюр та пліт, пошкодивши його, а також врезультаті дорожньо-транспортної пригоди механічних пошкоджень було завдано її транспортному засобу.

Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №038692 від 04.12.2020 року, громадянка ОСОБА_2 04 грудня 2020 року о 20 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 5А, керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C220», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушивши вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. У зв`язку із відмовою ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Драгер», огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР та його результати зафіксовано у висновку лікаря № 382.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала та зазначила, що 04 грудня 2020 року близько 18.00 год. вона на власному автомобілі марки «Mercedes-Benz C220», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхала зі своєю подругою ОСОБА_3 в гості до їх спільного знайомого на ім`я ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_2 . В гостях вони пили каву, а також вживали вино. Надалі до неї зателефонував її знайомий ОСОБА_5 з приводу купівлі в неї одягу для своєї дружини та під час розмови вона запитала в нього де він перебуває та чи має при собі посвідчення водія, оскільки хотіла попросити його допомогти їй перевезти її автомобіль до місця проживання, так як сама керувати автомобілем не могла, бо вживала вино. Виявилось, що він перебуває неподалік та має при собі посвідчення водія, а також він погодився їй допомогти. Надалі ОСОБА_5 прийшов в двір будинку АДРЕСА_2 , де вони вже перебували з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , очікуючи його. Після цього вони із ОСОБА_6 підійшли до її автомобіля, вона передала йому ключі та він сів на місце водія, а вона - на переднє пасажирське сидіння. Надалі ОСОБА_7 ключем запалювання завів двигун автомобіля, після чого автомобіль поїхав чомусь назад, а не вперед та ОСОБА_7 , розгубившись, почав вивертати кермо, тиснути на педалі, однак зупинився лише тоді, коли в`їхав в металеву огорожу та виїхав на бетонний бордюр. Вона з витягнувши ключ із замка, заглушила мотор автомобіля, після чого вони вийшли та почали оглядати автомобіль та виявили пошкодження задньої його частини. Як пояснив ОСОБА_7 , він не мав навиків керування автомобілем з автоматичною коробкою передач, та маючи намір рушити з місця на другій передачі, помилково увімкнув задню передачу, а тому коли він натиснув педаль газу, автомобіль поїхав назад, а не вперед. Також він одразу не зміг натиснути на гальма, оскільки розгубився, помітивши, що в автомобілі лише дві педалі, натомість в автомобілів із механічною коробкою передач таких педалей три, та автомобіль зупинився лише коли в`їхав в металеву огорожу та заїхав на бетонний бордюр. Надалі вони вийшли з автомобіля та оглянувши його, побачили, що він пошкоджений, а також знаходився на бордюрі, звідки сам з`їхати не зможе. Тоді ОСОБА_7 запропонував, що він візьме в свого знайомого вантажний автомобіль, який стоїть припаркований біля ринку «Західний», щоб стягнути її автомобіль з бордюру, з чим вона погодилась, після чого ОСОБА_7 пішов за вказаним автомобілем. За час його відсутності вона зателефонувала у страхову компанію, щоб повідомити про дорожньо-транспортну пригоду, що трапилась, на що представник страхової компанії відповіла, що якщо транспортним засобом на момент вчинення ДТП керувала не вона сама, а стороння особа, то страхове відшкодування не буде виплачено. Бажаючи все таки отримати відшкодування на ремонт автомобіля, вона зателефонувала на лінію 102 та повідомила про ДТП, після чого за вказаною нею адресою приїхали працівники поліції, яким вона повідомила, що саме вона керувала транспортним засобом та вчинила ДТП, оговоривши себе для того, щоб в подальшому звернутися в страхову компанію за відшкодуванням на ремонт автомобіля. Тоді працівники поліції запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння на місці події за допомогою пристрою «Драгер», на що вона відмовилась, оскільки їй відомо про те, що такі засоби дають похибку, однак вона виявила бажання пройти огляд в медичному закладі, де здати відповідні біологічні матеріали на дослідження. Однак перебуваючи в медичному закладі, їй було відмовлено в проведенні таких досліджень, а тому вона спочатку відмовлялась взагалі проходити огляд на стан сп`яніння, однак все ж пройшла його за допомогою невідомого пристрою, назву якого їй не повідомили, як і не пред`явили жодних документів щодо правомірності його використання для визначення стану сп`яніння, та в подальшому повідомили, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього вона із працівниками поліції прибула на місце вчинення ДТП, де відносно неї були складені протоколи про адміністративне правопорушення, а також працівники поліції повідомили, що її автомобіль буде поміщений на арешт-майданчик, у зв`язку з чим вона повідомила ОСОБА_8 , який повернувся в двір, про те, що вантажний автомобіль вже не потрібен.

Крім того вказала, що на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди повідомила працівникам поліції неправдиву інформацію щодо того, що вона керувала транспортним засобом, однак на даний час, усвідомлюючи, що може бути притягнута до відповідальності за те, чого не вчиняла, зазначила, що транспортним засобом у вказаний в протоколі час вона не керувала, натомість ним керував її знайомий ОСОБА_7 , а вона знаходилась в автомобілі в якості пасажира. Крім того зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано пошкоджень лише її транспортному засобу, при цьому будь-яких претензій з приводу цього вона до ОСОБА_9 не має, пошкоджень інших транспортних засобів, вантажів, доріг, споруд чи іншого майна внаслідок ДТП не було завдано, при цьому звертає увагу на долучену до матеріалів справи довідку ОСББ «Лучаківського, 5А» про відсутність будь-яких матеріальних претензій, оскільки внаслідок ДТП не було заподіяно пошкоджень бардюру та огорожі. Також зазначила про те, що очевидців того, що саме вона керувала транспортним засобом не встановлено, а з письмових пояснень свідка ОСОБА_10 зрозуміло, що він був очевидцем ДТП, однак не бачив, що саме вона керувала автомобілем, а це йому стало відомо пізніше, проте невідомо з чиїх слів. За вказаних обставин просила суд закрити провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень та зауважила, що сам факт визнання нею вини на місці вчинення ДТП не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Крім того заперечивши щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначила про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у неї працівниками поліції та у зв`язку з чим проводився її огляд на стан сп`яніння, а також в протоколі відсутні відомості про позитивний показник огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того зазначила про відсутність в матеріалах справи письмового направлення її в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, а також акту медичного огляду лікарем-наркологом. Також вказала, що вона не погодилась із результатом проведеного в медичному закладі огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу, оскільки їй не повідомили яким саме технічним приладом було проведено огляд на стан сп`яніння, а також в матеріалах справи відсутні відомості щодо зазначеного технічного приладу, що викликає сумніви у достовірності його результатів. Також зазначила, що в медичному закладі вона просила, щоб їй здійснили забір біологічного матеріалу для проведення лабораторного дослідження на вміст алкоголю, однак їй було відмовлено в цьому. Також звертає увагу на неможливість врахування долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки відомості про його долучення не відображено у протоколах про адміністративне правопорушення, не містить інформації щодо того, що саме вона керувала транспортним засобом, а також відеозапис переривається та складається із окремих фрагментів, не є повним, послідовним, та на її думку, був змонтований таким чином умисно працівниками УПП в Тернопільській області ДПП з метою фабрикування доказів її винуватості та за відсутності в матеріалах справи доказів керування нею транспортним засобом.

У зв`язку із викладеним просить провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, так як вона не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не вчиняла дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Парубій М.М. просить суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень з урахуванням наданих в судовому засіданні пояснень останньої та у зв`язку із тим, що вона не керувала транспортним засобом. При цьому звернув увагу на допущені працівниками поліції порушення при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 працівниками поліції та у зв`язку з чим проводився її огляд на стан сп`яніння. Також зазначив про недопустимість врахуванням висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння як доказу по справі, так як у ньому відсутні відомості щодо того, за допомогою якого приладу було проведено огляд на стан сп`яніння, його характеристики, серійний номер, а також в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того зазначив, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є недопустимим доказом по справі, оскільки відомості про його долучення не відображено у протоколах про адміністративне правопорушення. Також зазначив про те, що на даний час не вбачається за можливе встановити чи була залучена в якості свідка під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 саме ОСОБА_11 , відомості про яку зазначено в протоколі та письмові пояснення якої містяться в матеріалах справи, оскільки не вказано повної адреси її місця проживання, а також відсутні дані щодо документу, на підставі якого працівниками поліції було встановлено її особу. Крім того звернув увагу, що у письмових пояснень свідка ОСОБА_10 , які долучені до матеріалів справи, було внесено додаткові відомості, які виконані ручкою іншого кольору, щодо того, що автомобілем керувала ОСОБА_1 , та незрозуміло хто та коли здійснив такий допис.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2020 року о 20 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Лучаківського, 5А, відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій транспортного засобу марки «Mercedes-Benz C220», державний номерний знак НОМЕР_1 , не впоравшись з керуванням, здійснив рух заднім ходом, внаслідок чого допустив наїзд на бордюр та пліт. Прибувши на місце події, працівниками поліції зі слів ОСОБА_1 було встановлено, що водієм зазначеного транспортного засобу була саме вона та їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак від його проходження на місці події за допомогою пристрою «Драгер» вона відмовилась, натомість погодилась пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, за результатами якого було встановлено, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому в подальшому відносно неї було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Так, згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім цього відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Також відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини

проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається, що відповідальність за ст. 130

КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснив, що 04 грудня 2020 року близько 20.00 год. він зателефонував до ОСОБА_1 , з якою знайомий близько п`яти років, з приводу купівлі в неї одягу та під час розмови остання запитала в нього де він перебуває та чи має при собі посвідчення водія, висловивши прохання допомогти їй перевезти належний їй автомобіль до її місця проживання, оскільки вона вживала вино. Виявилось, що він перебуває неподалік та має при собі посвідчення водія, а тому погодився їй допомогти. Коли він прийшов в двір будинку АДРЕСА_2 , то зустрів там ОСОБА_1 , яка перебувала зі своєї подругою ОСОБА_13 та чоловіком на ім`я ОСОБА_4 . Після цього він із ОСОБА_1 підійшли до її автомобіля, вона передала йому ключі та він сів на місце водія, а ОСОБА_1 сіла на переднє пасажирське сидіння. Надалі він ключем запалювання завів двигун автомобіля та повернув ручку коробки передач в заднє положення, при цьому маючи намір рушити як автомобілем з механічною коробкою з другої передачі. Однак він не врахував те, що у даному автомобілі автоматична коробка передач та він не мав навиків користування такою коробкою, та як виявилось, помилково увімкнув задню передачу, а тому коли він натиснув педаль газу, автомобіль поїхав назад, а не вперед. Також він розгубився, помітивши, що в автомобілі лише дві педалі, та натиснув на педаль гальма, коли задньою частиною автомобіля в`їхав в металеву огорожу та заїхав на бетонний бордюр. Надалі вони з ОСОБА_1 вийшли з автомобіля та оглянувши його, побачили, що він пошкоджений, а також знаходився на бордюрі, звідки сам з`їхати не зможе. Щоб зняти автомобіль з бордюра він побіг на ринок «Західний», де стояв вантажний автомобіль його товариша, однак його друга не було в місті, ключ від автомобіля він не знайшов, а тому повернувся назад. Однак коли він повернуся до ОСОБА_1 , то побачив працівників поліції, а також інших незнайомих йому людей, при цьому ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції про те, що саме вона керувала транспортним засобом, як йому стало відомо пізніше, так вона зробила, щоб отримати відшкодування вартості ремонту автомобіля від страхової компанії. Однак врезультаті того, що ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції неправдиву інформацію щодо того, що саме вона керувала транспортним засобом, відносно неї безпідставно було складено протоколи про адміністративне правопорушення.

Аналогічні пояснення суду надала свідок ОСОБА_14 , яка вказала, що 04 грудня 2020 року близько 18.00 год. вона разом із подругою ОСОБА_1 на належному останній автомобілі марки «Mercedes-Benz C220», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхала в гості до їх спільного знайомого на ім`я ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_2 , де вони разом пили каву, а також вживали вино. Надалі ОСОБА_1 повідомила їм, що залишить свій автомобіль біля будинку Василя, оскільки вживала вино, та додому поїде на таксі. Однак в подальшому до ОСОБА_1 зателефонував її знайомий ОСОБА_15 та вона чула як під час розмови з ним ОСОБА_1 запитала в ОСОБА_15 де він перебуває та чи має при собі посвідчення водія, після чого попросила його, щоб він підійшов до будинку, де вони перебували, та допоміг їй перевезти її автомобіль до місця проживання. З їх розмови вона зрозуміла, що ОСОБА_15 погодився та вони домовились зустрітися в дворі будинку через декілька хвилин. В подальшому ОСОБА_1 повідомила їм про домовленість з ОСОБА_15 та вони всі разом вийшли з квартири ОСОБА_4 , щоб провести ОСОБА_1 . Коли вони підійшли до автомобіля останньої, до них підійшов чоловік, як виявилось це був ОСОБА_15 , з яким ОСОБА_1 розмовляла по телефону. Після цього ОСОБА_1 запитала у ОСОБА_15 чи має він при собі посвідчення водія та чи не вживав алкогольних напоїв, на що він відповів, що посвідчення водія має та алкоголю не вживав. Тоді ОСОБА_1 передала йому ключі від свого автомобіля, вони попрощались, ОСОБА_1 сіла на переднє пасажирське сидіння свого автомобіля, а ОСОБА_15 - на місце водія та завів двигун, а вона з ОСОБА_4 повернулись в квартиру останнього. Через деякий час, близько 20.30 год., до неї зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що ОСОБА_15 не впорався з керуванням автомобілем та у дворі будинку в`їхав в огорожу. Почувши це, вони із ОСОБА_4 вийшли на вулицю, де побачили, що автомобіль ОСОБА_1 виїхав на бордюр та має пошкодження задньої частини від удару в огорожу. Зі слів ОСОБА_1 їм стало відомо, що ОСОБА_15 не мав навиків керування автомобілем з автоматичною коробкою передач та не впоравшись з керуванням, в`їхав в огорожу, після чого пішов за вантажним автомобілем свого знайомого, щоб стягнути її автомобіль з бордюра. Однак коли на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 повідомила їм, що саме вона керувала автомобілем та в`їхала в огорожу, оскільки отримати страхове відшкодування від страхової компанії вона змогла б лише у випадку, якщо саме вона вчинила дорожньо-транспортну пригоду, а не стороння особа. Надалі на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди за допомогою пристрою «Драгер» ОСОБА_1 відмовилась, оскільки вказала, що не довіряє зазначеному приладу, натомість погодилась проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду. Надалі як їй відомо, ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак лікар відмовився брати в неї біологічний матеріал, натомість вона продувала в якийсь невідомий газоаналізатор. За результатами проведеного огляду та за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , у вказаний в протоколах про адміністративне правопорушення час автомобілем марки «Mercedes-Benz C220», державний номерний знак НОМЕР_1 , керувала не ОСОБА_1 , а ОСОБА_12 .

В судовому засіданні також встановлено, що працівники поліції не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди, адже про це їм стало відомо під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди лише зі слів останньої. Натомість під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечила факт керування нею транспортним засобом, при цьому вказала, що автомобілем керував ОСОБА_12 , а на місці події вона повідомила працівникам поліції неправдиву інформацію щодо того, що саме вона керувала транспортним засобом, щоб отримати від страхової компанії відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належному їй автомобілю.

За вказаних обставин слід зазначити, що в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17міститься правова позиція, зокрема в пункті 47 Постанови, з якої вбачається, щоСуд відхиляє доводи скаржника про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

З урахуванням викладеного, суд не може взяти до уваги визнання вини ОСОБА_1 під час складення відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення, адже жодних інших доказів, які б могли бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження керування нею транспортним засобом та вчинення адміністративних правопорушень, суду не надано.

Так, в судовому засіданні оглянуто аудіовізуальний диск з відеофіксацією із нагрудних камер працівників поліції, що долучений до матеріалів справи Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, однак на вказаному відеозаписі містяться лише події під час оформлення працівниками поліції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, при цьому відомостей про те, хто саме керував автомобілем даний відеозапис не містить.

Крім того у судове засідання з метою отримання додаткових пояснень викликались свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , однак останні будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`явилися в зал суду та не повідомили про причину неявки, чим проігнорували вимогу суду.

При цьому слід звернути увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що вказані свідки були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість ОСОБА_11 та ОСОБА_16 були залучені працівниками поліції в якості свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Крім того суд не бере до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_10 , що містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що він був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди за участю належного ОСОБА_1 автомобіля, однак вказані пояснення не містять інформації щодо того, що свідок бачив, хто саме керував транспортним засобом. Також суд звертає увагу на те, що з письмових пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що в них вносились додаткові відомості про те, що йому пізніше стало відомо, що водієм автомобіля марки «Мерседес» була ОСОБА_1 . Сумніви щодо відповідності таких додаткових відомостей реальним обставин викликані тим, що такий допис виконано ручкою іншого кольору, та на думку суду, такий допис міг бути здійснений після підписання письмових пояснень свідком ОСОБА_10 . Крім того з цього допису залишається незрозумілим те, за яких обставин свідку стало відомо, що ОСОБА_1 була водієм автомобіля марки «Мерседес».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому суд не вбачає об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

За вказаних обставин суд не може погодитися з висновками інспектора про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, оскільки факт керування останньою транспортним засобом не підтверджений жодним наявним в матеріалах справи доказом, що у свою чергу свідчить про те, що у поліцейського не було підстав для проведення їй огляду на стан сп`яніння.

Окрім цього щодо обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом береться до уваги те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано механічних пошкоджень лише належному ОСОБА_1 транспортному засобу, однак остання до ОСОБА_12 з цього приводу претензій не має. Крім того як вбачається з довідки, виданої головою ОСББ «Лучаківського, 5А» ОСОБА_17 , жодної матеріальної шкоди ОСББ «Лучаківського, 5А» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 04 грудня 2020 року о 20.20 год., не заподіяно, огорожа будинку в наявності у місці вмонтування та будь-які матеріальні претензії в ОСББ «Лучаківського, 5А» відсутні. Тобто, жодних пошкоджень, зазначених у ст. 124 КУпАП, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не завдано.

При цьому суд керується положеннями ст. 251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не знайшов свого підтвердження факт керування транспортним засобом останньою, тому суд не може погодитися з висновками інспектора поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. При цьому з огляду на встановлені судом обставини суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу інші доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисника, щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а тому провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 124, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо