Справа № 348/1994/20
Провадження № 33/4808/122/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Романишина Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його ж апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Надвірнянського районного суду від 16 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , неодружений, з повною загальною середньою освітою, українець, громадянин України,

визнаний винуватим за ст.443 КУпАП (в редакції від 17.03.2020 року) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 19.10.2020 року близько 00 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 виконуючи обов`язки адміністратора кафе «Доміно», порушив режим роботи, а саме не припинив діяльність кафе, чим порушив вимоги Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарженння, постанову судді Надвірнянського районного суду від 16 січня 2021 року щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

11.03.2021 року до апеляційного суду надійшли письмові пояснення з додатками, від захисника Романишина Д.М., з яких вбачається, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, він не є учасником юридичної особи, не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, просить АС ОСОБА_1 задовольнити.

Додатки: копія студентського квитка, Інформаціфя з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, скріншот вебсайту ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пояснив, що в той деньв той день, і в той час, який вказаний в адмінпротоколі, він перебував в м.Надвірна по вул.Грушевського, 16А, Івано-Франківської області, в кафе «Доміно», де проходив стажування - на кухні, а саме був помічником кухаря.

19.10.2020 року о 00.00 год, коли він був на зміні, в кафе зайшло 4 чоловік, які представились працівниками поліції. Працівники поліції почали запитувати, хто з присутнього персоналу має посвідчення особи. Паспорт мав тільки він, тому працівник поліції оформив на нього протокол про адмінправоплорушення. Підписувати протокол він відмовився, однак працівник поліції відповів, як не підпише, то поїдеш в поліцію.

Як на той час, так і тепер жодних трудових відносин між ним та ОСОБА_2 ( власником кафе) - немає.

На даний час він навчається в в Надвірнянському фаховому коледжі НТУ на 3 курсі. Форма навчання денна.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що повідомлення про розгляд справи не приходили на його адресу, тому і не був в суді першої інстанції.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засідання апеляційного суду 12 березня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, клопотання від нього до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Романишина Д.М., які просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та долучені до справи документи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 в судовому засіданні не був присутній, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ст. 44-3КУпАП вредакції Закону№ 530-IXвід 17.03.2020 року, яка діяла на момент вчинення правопорушення, регламентовано адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Ст 44-3 КУпАП є бланкетною нормою, тобто у ній закріплюються лише загальні ознаки правил поведінки, а для необхідного порядку дій слід звертатися до норм іншого нормативного акта, до якого вона відсилає.

Так, згідно з підпунктом 5 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 13 жовтня 2020 року, вбачаєхться що це ставиться у провину ОСОБА_1 , забороняється робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до змісту законодавства України, зокрема ст. 65 Господарського кодексу України, посадова особа це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно господарські функції.

Зокрема, організаційно-розпорядчі функції полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.

Адміністративно-господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.

Зі системного аналізу наведених вище норм вбачається, що суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення у контексті положень п.п.5 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 13 жовтня 2020 року, є суб`єкт господарювання чи його посадова особа.

Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, він не є учасником юридичної особи, не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого, ч.1 ст.44-3 КУпАП ( а.с.28,29).

Окрім того, слід зазначити, що в матеріалах адміністративного провадження відсутні будь-які підтверджуючі документи, що ОСОБА_1 на час вчиненного правопорушення працював на посаді адміністатора даного закладу.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Надвірнянського районного суду від 16 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.44-3 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк