КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 940/1257/20

номер провадження: 33/824/1481/2021

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тетіївського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тетіївського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судді Тетіївського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він не володіє навиками електронного зв`язку і відповідного пристрою не має, а тому не був ознайомлений з оголошенням про час та місце розгляду справи, яке було розмішене судом на офіційному веб-сайті судової влади України. Вказує, що участь у судовому засіданні не приймав, оскільки не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи через поштовий або телефонний засоби зв`язку. Про результати розгляду справи довідався в ході виконання постанови суду вже після спливу десятиденного строку на її оскарження з часу її проголошення.

З наведених підстав ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Тетіївського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді в частині вирішення клопотання, доводи ОСОБА_1 , який підтримав заявлене клопотання та просив апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, його пояснення в цій частині та відповіді на питання в межах клопотання, яке розглядалось, а також дослідивши матеріали справи в цих межах, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення такого клопотання, з таких підстав.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 129 Конституції Україниосновними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч.2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Тобто, дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Крім того, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункту 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ «Трух проти України»). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які б унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що 21 грудня 2020 року Тетіївським районним судом Київської областіприйнято постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП із накладенняадміністративного стягнення та стягненням судового збору.

Також матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 тричі повідомлявся судом першої інстанції про судові засідання, призначені на 10 листопада 2020 рокуо 09 год 40 хв,01 грудня 2020 рокуо 09 год 00 хв. та21 грудня 2020 рокуо 09 год 50 хв., належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця його проживання: АДРЕСА_1 . Також повідомлення про розгляд справи 21 грудня 2020 року булорозміщене судом першої інстанції на офіційному сайті судової влади України, яке перебувалоу вільному доступі.

З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2020 року та 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримав судові повістки (а.с.13,19), однак в судові засідання не з`являвся, поважних причин неявки суду першої інстанції не повідомив і таких доказів не надав апеляційному суду. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та у порушення практики ЄСПЛ не вживав заходів для того щоб дізнатися про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Тому доводи клопотання ОСОБА_1 про те,що він участь у судовому засіданні не приймав, оскільки не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи через поштовий або телефонний засоби зв`язку, є необгрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не володіє навиками електронного зв`язку і відповідного пристрою не має, а тому не був ознайомлений з оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України про час та місце розгляду справи, не заслуговують на увагу, оскільки 30 жовтня 2020 року та 03 грудня 2020 року він отримав судові повістки, однак тривалий термін часу не вживав жодних заходів для того щоб дізнатися про стан достеменно відомого йому провадження, яке безпосередньо стосується його інтересів, у зв`язку з чим подав апеляційну скаргу лише 15 лютого 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку з дня винесення постанови суду першої інстанції.

Таким чином, оскільки постанова судді Тетіївського районного суду Київської області, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП із накладенняадміністративного стягнення, була винесена 21 грудня 2020 року, а з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 звернувся 15 лютого 2021 року, суд апеляційної інстанції не знаходить законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тетіївського районного суду Київської областівід 21 грудня 2020 року. Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали йому вчасно звернутися з апеляційною скаргою. Тому, виходячи з того, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав з пропуском строку на апеляційне оскарження і ним не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тетіївського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов