П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2021 року

м. Харків

справа № 638/405/21
провадження № 3/638/567/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді - Яковлевої В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Башинської К.С.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Черепова Павла Олександровича,

розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працює менеджером із зовнішньоекономічної діяльності у відділі продажу в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вік «Хітлайн», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

15 січня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 26 грудня 2020 року о 17 год. 52 хв. в м. Харкові по вул. Клочківська, 44 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 та в закладі охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких просив закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності і спростовуються такими фактами. Протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням норм КУпАП та Інструкції. При його оформленні йому не було роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП. Його не було відсторонено від керування транспортним засобом та автомобіль не було поміщено на штрафмайданчик або передано під відповідальне зберігання іншій особі. Крім того, підписи свідків в поясненнях та протоколі було зроблено до їх фактичного заповнення, після складення протоколу можливості ознайомитися з матеріалами надано не було.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що за кермом Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , не знаходився. Він лише спілкувався зі співробітниками патрульної поліції, оскільки транспортний засіб зареєстровано на його батька. З діями співробітників поліції категорично повністю не згоден, досі йому не є зрозумілим за фактом чого саме був складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки йому роз`яснено не було. Дії співробітників поліції він вважає неправомірними. Машина не була зупинена під час її руху, на момент коли вони побачили співробітників поліції, автомобіль був у стані зупинки біля колонки на території автозаправній станції, а автомобіль патрульної поліції знаходився позаду. До цього моменту керував автомобілем Тoyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 . Спершу співробітник поліції зазначив про забруднений номерний знак. Після чого, коли ОСОБА_1 попросили пройти тест на стан алкогольного сп`яніння ні підстав, ані наслідків такої відмови від проходження йому не озвучили, за таких обставин він не зрозумів, з якою метою це відбулось. На його прохання ні причини проходження освідування, ані наслідків такої відмови поліцейські не пояснили. За таких обставин він взагалі не зрозумів ситуацію, яка склалася в той момент. Додав, що алкоголь не вживає, відтак у стані алкогольного сп`яніння він не перебував і будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не мав.

У судовому засіданні захисник Черепов П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив про те, що спочатку співробітники патрульної поліції вказали на забруднений номерний знак та відсутність підсвітки, разом із цим постанова з цих підстав не виносилася. При цьому ОСОБА_1 проти складення постанови за статтею 126 КУпАП, тобто без відповідних документів не заперечував. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП його права, стосовно даної статті та які наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння нею передбачено, поліцейський не роз`яснив. Після складення протоколу не надав можливості з ним ознайомитися, що вбачається з відео. Також звернув увагу суду, що водія не було відсторонено у встановленому законом порядку від керування транспортним засобом, транспортний засіб не було поміщено на штрафмайданчик.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 26 грудня 2020 року приїхав на автозаправну станцію, до нього підійшли співробітник патрульної поліції та попросили бути понятим. Тоді він підійшов, стояла людина, при цьому по суті обставин, зокрема за що саме стосовно конкретної особи складається протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський нічого не пояснив. ОСОБА_1 запропонували пройти освідування, на що він відмовився. Після чого співробітник поліції сказав йому, ОСОБА_3 , поставити свій підпис в протоколі, він поставив, все інше в протоколі, як він зрозумів, інспектор дописав самостійно без його відома. Додав, що момент, коли зупиняли автомобіль та хто саме в цей момент був за кермом він не бачив, коли під`їхав, вказаний автомобіль вже стояв. Особа, стосовно якої було складено протокол про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , стояв біля входу до заправки, в салоні автомобіля не знаходився. При цьому права та стосовно складення протоколу за статтею 130 КУпАП у його присутності цій особі не роз`яснювали. Також зазначив, що будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на його погляд, у ОСОБА_1 не було. Крім того, у його присутності нікого від керування автомобілем не відстороняли.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що керував автомобілем Тoyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , по дорозі, до того моменту, коли вони зупинились на заправці, саме він. Коли підійшли патрульні поліцейські, то спілкуватися з ними почав ОСОБА_1 . На їх запитання щодо підстав та причин зупинки поліцейські вказали на забруднений номерний знак, після чого попросили у Едуарда права, на що він відповів, що із собою не має. Після чого інспектор почав складати якийсь протокол, при цьому те, що інспектор склав протокол за статтею 130 КУпАП, підстави його складення їм не пояснили. Водночас ніхто із трьох людей, його, ОСОБА_5 та ще одного товариша, які знаходились в автомобілі, алкоголь не вживав. Разом із цим, в момент, коли до них підійшов інспектор, в машині взагалі нікого не було, оскільки в цей момент усі разом вийшли та направлялись до входу до автозаправної станції, відтак жодна людина не знаходилась в салоні автомобіля, а автомобіль в цей час стояв на автозаправній станції біля колонки. При цьому будь-яких порушень правил дорожнього руху по до дорозі у них також не було. Додав, що інспектор не представився, хто саме був водієм автомобіля не спитав, а почав спілкуватися з Едуардом. Також зазначив, що ОСОБА_1 алкоголь взагалі не вживає, тому жодних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння він не мав. У його присутності від керування автомобілем ніхто не відсторонявся, іншій особі на керування автомобіль не передавався.

Заступник командира роти 3 батальону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції Марченко О.О. у судовому засіданні пояснив, що 26 грудня 2020 року, близько 18.00 години, під час патрулювання м. Харкова по вул. Клочківській було помічено транспортний засіб Тoyota Land Cruiser Prado,державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого керував транспортним засобом із забрудненим номерним знакомбез підсвітки. Проїжджаючи перехрестя вул. Клочківській та Бурсацький спуск водієві було надано сигнал про зупинку. Автомобіль зупинився на території АЗС «Окко». З автомобіля вийшов ОСОБА_1 , було пояснено причину зупинки та розпочато розгляд справи. Також було встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, у зв`язку із чим поліцейським було прийнято рішення про накладення штрафу за частиною першою статті 126 КУпАП. Пізніше ці документи привезли на місце зупинки. Крім цього у ОСОБА_1 , на його погляд, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак які саме не пам`ятає, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Після чого було складено відповідний адміністративний протокол. Водночас зазначив про те, що записав дані свідків, після чого заповнив матеріали. Додав, що документів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не складалося.

Для встановлення об`єктивної істини у справі в судове засідання викликався свідок ОСОБА_6 , який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні досліджено такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110280 від 26 грудня 2020 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відеозапис із нагрудної камери інспектора патрульної поліції АЛ 5737 до протоколу серії ДПР18 № 110280;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його захисника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, доходить таких висновків.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР України).

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення/

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції даної норми вбачається, що для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, необхідно установити наявність таких обставин: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення в даному випадку є об`єкт правопорушення суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах; об`єктивна сторона правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний, тобто водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що відповідальність за статтею 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статті 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 1.10 ПДР України містить визначення водія, відповідно до якого водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлений статтею 266 КпАП України, де передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Наказом Міністра внутрішніх справ України та Міністра охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, який зареєстровиний в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Вищевказана Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду, а саме, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно з вимогами частини другої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з частиною другою статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, відповідно до якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), пункт 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями статті 62 Конституції України встановлено, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, надані в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є послідовними, які підтверджуються поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких, керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , до того моменту, коли він зупинився на автозаправній станції, саме він. У той момент, коли до автомобіля підійшли співробітники патрульної поліції, він знаходився у стані зупинки біля колонки на автозаправній станції, а в салоні автомобіля в цей момент взагалі нікого не було, що також підтверджується поясненнями допитаного в судовому в якості свідка ОСОБА_3 .

Крім того, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що поспішав та поставив свій підпис в протоколі, після чого старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, самостійно заповнив протокол вже за його відсутності, крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , та рапорта старшого лейтенанта поліції Марченко О.О., які містяться в матеріалах справи, вбачається, що вони заповнені одним почерком, а відтак, не свідками особисто. При цьому старший лейтенант поліції ОСОБА_7 не заперечив, що заповнив пояснення, у зв`язку із чим суд відноситься до цих письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи, критично та ставить їх під сумнів.

За таких обставин суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. За умов порушення порядку складення протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків, які зазначені в протоколі, не можна вважати допустими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться йому у провину.

Водночас досліджений судом відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції не містить зйомки безпосередньо автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, державний номерний знак НОМЕР_2 , який зазначений в протоколі про адміністравтине правопорушення, фактичних даних його руху, зафіксованого факту його зупинки та особи, яка в цей момент керувала транспортним засобом, відсторонення водія від керування цим транспортним засобом, чи осіб, які знаходилися в салоні вказаного автомобіля. З відеозапису лише вбачаються декілька осіб, які знаходяться на вулиці на території автозаправної станції, безпосередньо знаходження поруч із ними зазначеного в протоколі транспортного засобу з відео не вбачається. А отже, фактичних даних того, що особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем та яким саме не встановлено. Відеозапис також не містить роз`яснень особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, правових підстав здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмови, як водія, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як це зазначено в протоколі, належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджено.

Дослідивши надані суду докази, суд доходить висновку, що переконливі та беззаперечні докази на підтвердження вчинення поза розумним сумнівом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Водночас, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно зі статтею 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази у їх сукупності, вважає, що обставини, викладені в проколі про адміністративне правопорушення щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови, як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджені.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя В.М. Яковлева