ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №712/2717/21
Провадження № 3/712/1108/21

17 березня 2021 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Гоменюк О.Ю., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого солдата, водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти автомобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Старший солдат ОСОБА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти автомобільного батальйону.
На виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №42 від 01.03.2021, старший солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_3 для проходження навчання, але до навчання не приступив та повернувся до військової частини НОМЕР_1 , чим порушив військову дисципліну, неналежно виконав наказ командира військової частини та проявив недбале ставлення до військової служби. Визначені йому службові обов`язки не виконав.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно зі ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Таким чином, за викладених вище обставин старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, діючи умисно, в умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення статутних вимог недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби, визначені йому службові обов`язки не виконав.
Вказаними діями вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, не визнав та пояснив, що перебуваючи у відпустці з 15.02.2021 по 01.03.2021, був повідомлений керівництвом військової частини НОМЕР_1 про відрядження до військової частини НОМЕР_3 на навчання з 01.03.2021, строком на два місяці. Він не встиг написати рапорт про відмову від навчання. ОСОБА_1 зазначив, що не має наміру продовжувати проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах України після закінчення строку його дії (травень 2021 року). За вказаних обставин, направлення на навчання вважає недоречним, тому не проходив таке навчання у військовій частині НОМЕР_3 .
Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.172-15 КУпАП, - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію та з цього часу відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» в Україні діє особливий період.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами адміністративної справи, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення №2/АБ від 11.03.2021;
- рапортом т.в.о командира 2 автомобільної роти автомобільного батальйону старшини ОСОБА_2 від 10.03.2021;
- витягом із наказу №4 від 01.12.2020 про призначення ОСОБА_1 ;
- витягом із наказу №42 від 01.03.2021 про відрядження старшого солдата ОСОБА_1 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.03.2021, згідно з якими керівництво військової частини повідомило його про необхідність вибуття у відрядження на навчання 01.03.2021 останній день його відпустки, тому ним не було написано рапорт про відмову від навчання; після закінчення відпустки мав намір написати рапорт про звільнення у зв`язку із закінченням контракту;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11.03.2021, згідно з якими ОСОБА_1 був відряджений на навчання до смт. Старичі Львівської області для отримання водійського посвідчення категорії «Е», але 10.03.2021 повернувся у військову частину НОМЕР_1 (в м.Черкаси), раніше визначеного терміну;
- службовою характеристикою, складеною відносно ОСОБА_1 11.03.2021, згідно з якою останній зарекомендував себе з позитивної сторони.
Доводи ОСОБА_1 про небажання продовжувати проходження військової служби за контрактом в Збройних Силах України після закінчення строку контракту (травень 2021 року), та у зв`язку з цим недоцільність навчання за програмою підготовки водіїв транспортних засобів, суд оцінює критично, з огляду на те, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2021 про відрядження є чинним та обов`язковим для виконання військовослужбовцями частини. На виконання вказаного наказу, 02.03.2021 ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_3 в смт. Старичі; 10.03.2021, до закінчення строку навчання повернувся до військової частини НОМЕР_1 в м. Черкаси.
Як вище зазначено, відрядження військовослужбовця на навчання до іншої військової частини вважається також виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, вина ОСОБА_1 повністю доведена та своїми діями він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки він, будучи військової службовою особою, в умовах особливого періоду, недбало поставився до військової служби.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не вбачаю.
З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Водночас, згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має військове звання, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Виходячи із вищевикладеного та керуючись ст. ст.40-1, 172-15, 283, 284 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. Ю. Гоменюк