Номер провадження: 33/813/252/21
Головуючий у першій інстанції Іванов В.В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

захисника Колесніченко Б.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Колесніченко Б.В. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працююча касиром закладу «Zelda bar» (м. Одеса вул. Ланжеронівська, буд. 26), проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 08 листопада 2020 року, о 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 - адміністратор закладу «Zelda bar», який знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Ланжеронівська, буд. 26, продовжувала роботу закладу після 22 год. 00 хв., чим порушила Постанову КМУ №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» від 22.07.2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил щодо карантину людей.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду адвокат Колесніченко Б.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує на неповноту судового розгляду та відсутність доказів, які доводять вину ОСОБА_1 . Апелянт просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Захисник посилається на те, що поза увагою судді районного суду залишився той факт, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що ОСОБА_1 не була присутні під час розгляду справи в районному суді, перо оскаржуване рішення дізналася 11.02.2021 року, а 21.01.2021 року була подана апеляційна скарг.

Вважаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, з урахуванням наведених в ньому мотивів, які не спростовуються матеріалами справи, апеляційний суд вважає за необхідне поновити цей строк, надавши особі, які притягається до адміністративної відповідальності, право доступу до правосуддя.

Заслухавши пояснення захисника Колесніченко Б.В. який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши захисника Колесніченко Б.В., апеляційний суд приходить до висновку про слушність доводів апеляційної скарги, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене за результатами неповного дослідження доказів, внаслідок чого поза увагою судді районного суду залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Апеляційний суд, перевіривши докази, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що суддя районного суду дійшов помилкового висновку про наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б спростовували доводи сторони захисту та підтверджували факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП за обставин, викладених в протоколі.

Зокрема матеріали справи не містять відомостей, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 , 08.11.2020 року, тобто на день складання протоколу працювала адміністратором закладу «Zelda bar».

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Колесніченко Б.В. пояснив, що ОСОБА_1 , на відміну від відомостей викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не є на теперішній час та ніколи не працювала адміністратором закладу «Zelda bar», а працює касиром, про що вона надала пояснення працівникам поліції під час складання протоколу, заперечуючи щодо своєї провини у вчиненні правопорушення, але поліцейські проігнорували даний факт. Крім того, захисник посилається на те, що на момент прибуття поліції до закладу, ОСОБА_1 не перебувала у приміщені закладу. Захисник звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції не вказано який пункт Постанови КМУ №641 був порушений ОСОБА_1 . Захисник стверджує, що на день прийняття рішення судом першої інстанції вказана постанова втратила чинність, що у відповідності до положень ст.8 КУпАП зобов`язувало суддю районного суду закрити провадження по справі. Захисник вказує на те, що зі змісту фотознімків, які долучені до матеріалів справи не можливо зрозуміти в який період часу та який саме заклад зафіксований на них, а тому вказані фотознімки є неналежним доказом. Також захисник стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки до нього внесенні виправлення, що підтверджується копією протоколу, яка була вручена ОСОБА_1 , яка долучена до апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду допустив неповноту судового розгляду, оскільки не звернув уваги на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений.

Апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №087629 відносно ОСОБА_1 складений 08.11.2020 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, зокрема як на адміністратора закладу «Zelda bar» (м. Одеса вул. Ланжеронівська 26), який продовжував роботу 22 год. 00 хв., в чому, за версією працівників поліції й полягало порушення постанови КМУ №641 (а.с.1).

Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які документи, які підтверджують те, що ОСОБА_1 працює, або будь-коли працювала адміністратором закладу «Zelda bar».

Водночас, в своїх письмових поясненнях, на час складання протоколу, ОСОБА_1 повідомила працівників поліції про те, що працює в закладі касиром (а.с. 3).

Заслуговують на увагу доводи захисника про недопустимість як доказів фотознімків, долучених до матеріалів справи, оскільки зі змісту цих фотознімків неможливо зрозуміти в який період часу та який саме заклад зафіксований на них. Відсутні в матеріалах справи також пояснення будь-яких осіб, зокрема відвідувачів закладу, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі, а також обставини зафіксовані на фотознімках.

Крім того, апеляційний суд визнає слушними доводи захисника про недотримання працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» №1376, затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ України від 06.11.2015 року.

Так, суддя районного суду на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №087629 від 08.11.2020 року визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Однак, згідно виданої на руки ОСОБА_1 та оглянутої в ході апеляційного розгляду копії складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2020 року серії ВАБ №087629, підписаному ОСОБА_1 та працівником поліції, який складав протокол, останній інкримінувалося вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Водночас, у відповідності до п. 7 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ України» №1376 від 06.11.2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Тобто, кваліфікація дій, як і зміна цієї кваліфікації, після підписання протоколу особою, відносно якої такий протокол складено, є недопустимим.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що відомості, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема відносно того, що ОСОБА_1 є адміністратором закладу «Zelda bar», тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, а також про те, що мала місце подія правопорушення, за обставин викладених в протоколі, не підтверджуються доказами.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на неї адміністративне стягнення, суддя районного суду не виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності, та дійшов до помилкового висновку про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Апеляційний суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення,а також про те, що мала місце подія правопорушення, за обставин викладених в протоколі, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Колесніченко Б.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський