П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/174/21

Провадження №3/943/150/2021

11 березня 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює суб`єктом підприємницької діяльності та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

29 січня 2021 року о 02 год. 25 хв. на вул. Котляревського, 40 в смт. Красне Золочівського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), а від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 29 січня 2021 року близько 02 год. 30 хв. на вул. Котляревського, 40 в смт. Красне Золочівського району Львівської області ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, що виразилась у відмові присісти в службовий автомобіль, щоб проїхати у відділення поліції для встановлення особи, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою судді від 11.03.2021 року вищевказані дві справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення заперечив. Суду повідомив про те, що 29.01.2021 року близько 02 год. 30 хв. він вийшов на вулицю зі свого житлового будинку по АДРЕСА_1 , де проживає, щоб забрати гроші з указаного вище автомобіля. Після чого до нього на службовому автомобілі під`їхали двоє поліцейських, запідозривши його в керуванні цим автомобілем у стані сп`яніння, які почали вимагати в нього документи на автомобіль, які він їм не надав, оскільки не керував ним. Після чого для встановлення його особи та проходження освідування на стан сп`яніння його поліцейські примусово доставили в Буську ЦРЛ та Буське відділення поліції для складення протоколу. Оскільки він не керував автомобілем взагалі, а тому не бажав проходити відповідного огляду в лікаря, вважаючи неправомірними дії поліцейських. При цьому ОСОБА_1 не заперечив те, що він відмовився проходити освідування на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, наголосивши на тому, що не керував транспортним засобом. Також не заперечив факту невиконання вимог поліцейських про пред`явлення документів (бо не мав при собі) та не хотів присісти в службовий автомобіль, щоб проїхати у лікарню для освідування та у відділення поліції для встановлення особи також з причин того, що автомобілем він не керував. Крім того, ОСОБА_1 повідомив суд про те, що зі скаргами на дії поліцейських на даний час він нікуди не звертався.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, виходячи з таких мотивів. Зокрема покликається на незаконність дій поліцейських та протиправне складення ними адміністративних протоколів щодо нього, оскільки він транспортним засобом не керував, не був у стані сп`яніння, а тому відмовився від огляду на визначення такого стану. Працівники поліції приїхали до нього додому та безпідставно змусили його поїхати з ними до відділу поліції, незважаючи на те, що автомобілем він не керував. Крім того, вважає, що поліцейські неправомірно та без належних підстав доставили його до медичного закладу для перевірки на стан сп`яніння. Протокол не містить виявлених ознак сп`яніння, складений лікарем висновок від 29.01.2021 року належно не заповнено та не відібрано об`єктів біологічного дослідження, а тому такий висновок не можна вважати дійсним. Оскільки ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складені щодо нього адміністративні матеріали містять неточності та недоліки, а всі сумніви мають трактуватись на його користь, відтак просив закрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містять склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №028690 від 29.01.2021; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №349866 від 29.01.2021; протоколом про адміністративне затримання серії ЛВ №000193 від 29.01.2021; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №25 від 29.01.2021; письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.01.2021, якими підтверджено відмову ОСОБА_1 у їх присутності від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння 29 січня 2021 року о 03 год. 05 хв. в медичному закладі (Буська ЦРЛ), а також відеозаписом події, що були досліджені в ході судового розгляду справи та не ставились під сумнів ОСОБА_1 в судовому засіданні. Більше того, ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт відмови від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, оскільки він не керував транспортним засобом, як і не заперечував із тих самих причин факту невиконання ним вимог поліцейського присісти в службовий автомобіль, щоб проїхати у відділення поліції для встановлення особи та відмовився пред`явити документи, що посвідчують його особу.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень доводиться показаннями допитаного судом як свідка ОСОБА_4 , який суду повідомив про те, що працює на посаді поліцейського Буського ВП № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області та здійснював разом із поліцейським ОСОБА_5 в день інкримінованих ОСОБА_1 подій патрулювання на службовому автомобілі по автодорозі: м. Буськ смт. Красне Золочівського району Львівської області, де вночі наприкінці січня 2021 року, назустріч їм рухався автомобіль ОСОБА_1 із увімкненим дальним світлом фар, осліпивши їх, після чого вони вирішили розвернутись і наздогнати цей автомобіль, розпочавши його переслідування по вул. Золочівській в смт. Красне. Вказаний автомобіль не відреагував на вимогу зупинитись, рухавшися по вказаній вулиці, повернув на бічну вулицю Котляревського, де водій зупинився поблизу власного будинку, після чого вийшов із водійського боку автомобіля, а від водія було чути різкий запах алкоголю з рота, підтвердивши вживання алкоголю, але настоював, що не керував і вийшов з будинку. На законну вимогу поліцейських він не реагував, поводився агресивно, відмовився пред`явити документи та пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Після чого після неодноразових звернень поліцейських і роз`яснень щодо застосування до нього спецзасобів, останній категорично відмовлявся, був агресивний, голосно викрикував, вживав нецензурну лайку і шарпався, а тому з метою припинення правопорушення і встановлення особи правопорушника до нього було застосовано кайданки та доставлено в Буську ЦРЛ для освідування на стан сп`яніння, де було встановлено клінічні ознаки сп`яніння, а від проходження огляду він відмовився в присутності двох свідків. Після цього ними було встановлено особу правопорушника та складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП. При цьому увесь хід вищевказаних подій безперервно фіксувався на службову відеокамеру (відеореєстратор). Крім того, свідок повідомив суд про те, що зі скаргами на його дії ОСОБА_1 не звертався. При цьому будь-яких запитань чи зауважень з приводу вказаних показань свідка в судовому засіданні від ОСОБА_1 не надходило.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Натомість, доводи правопорушника про те, що він не керував транспортним засобом і вийшов вночі до нього забрати свої речі, де зустрів поліцейських, є необгрунтованими і спрямованими на уникнення відповідальності за скоєне, оскільки спростовуються показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події, якими підтверджено факт переслідування поліцейськими автомобіля правопорушника, який зупинився, після чого він вийшов до поліцейських із водійського боку автомобіля.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та заперечує медичний висновок про це, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки йому у вину ставиться не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а виключно його відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яку він не заперечував. Неспроможними суд вважає і доводи правопорушника щодо незазначення поліцейськими в протоколі жодних ознак його сп`яніння, оскільки вищевказаним протоколом від 29.01.2021 засвідчено такі ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 : нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Не заслуговують на увагу і доводи правопорушника щодо невідібрання від нього об`єктів біологічного середовища для визначення його стану сп`яніння, оскільки від проходження огляду на стан такого сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чого не заперечив у судовому засіданні.

Що стосується доводів правопорушника з приводу неправомірних і безпідставних дій поліцейських щодо його затримання, доставлення до медичного закладу, такі спростовуються дослідженими судом доказами, насамперед матеріалами відеозапису події, а також неподання ним жодних скарг з приводу цього.

Не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи покликання правопорушника на те, що адміністративні матеріали містять неточності та недоліки. Більше того, такі покликання не спростовують вищевказаних висновків щодо винуватості ОСОБА_1 і, на думку суду, спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, а відтак наявний у діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та статтею 185 КУпАП виключає можливість закриття провадження у даній справі.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та статтею 185 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що з метою виправлення правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 1 ст. 130 КУпАП) у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 36, 40-1, 130, 185, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос