Справа № 387/61/21
Номер провадження по справі 3/387/46/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,

за ч.2 ст.184 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №658772 ОСОБА_1 09.11.2020 о 10 годині 00 хвилин неналежним чином виконував свої батьківські обов`язки щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній вчинив хуліганські дії, а саме кидався камінням по вікнах та шифері вчительки ОСОБА_3 , та в силу ст.12 КпАП України останній не досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність.

Крім того, згідно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 №658774, ОСОБА_1 26.11.2020 о 12 годині 00 хвилин неналежним чином виконував свої батьківські обов`язки щодо виховання свого неповнолітного сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній наніс тілесні ушкодження учню 10 класу Липнязької ЗШ №1 ОСОБА_9 та в силу ст.12 КпАП України останній не досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та зазначив, що він не ухиляється від виховання сина, а також складені протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також матеріали справи не містять достатніх, допустимих та беззаперечних даних про суть правопорушення, наявність його вини у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України. Крім того вважає, що винуватість сина є недоведеною, а відношення до нього директора та вчителів школи є упередженим. Відносно сина вчиняє належні виховні заходи, але відсутня належна взаємодія із вчителями та директором школи, які своєчасно не повідомляли його з приводу обставин, які відбуваються у школі де навчається син.

Також в судовому засіданні суд допитав свідків:

Свідок ОСОБА_5 надала пояснення, що точного часу та дати не пам`ятає, але у ввечері восени прийшли до магазину у с.Липняжка та там був присутній ОСОБА_6 . В подальшому до ОСОБА_2 підійшли троє хлопців та останній відмовився йти із ними, у зв`язку із чим залишився у магазині та робив щось у телефоні. Свідок ОСОБА_8 надав пояснення, що йому не відомі жодні обставини з приводу кидання камінцями в будинку та побиття ОСОБА_9 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_10 із законним представником матір`ю ОСОБА_11 надали пояснення, що він навчається у Липязькій ЗОШ №1 та є учень 10 класу. Зазначили, що під час перерви у школі у ОСОБА_10 виник конфлікт із учнем 9 класу ОСОБА_2 , а саме останній попросив у нього води, на що ОСОБА_10 відмовив та ОСОБА_2 його вдарив. В подальшому ОСОБА_10 впав. Внаслідок бійки були у ОСОБА_10 тілесні ушкодження біля скроневої частини голови. Так як у ОСОБА_11 була маленька дитина, а тому в той момент вона не мала можливості вжити заходів реагування щодо цих подій.

Свідок ОСОБА_14 із законним представником матір`ю ОСОБА_15 надав пояснення, що точного часу та дати не пам`ятає, але зі своїми друзями ОСОБА_1 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 кидали каміння в будинок вчителя ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що неодноразово в її будинок невідомі їй особи нахабно кидали камінням на що вона змушена була реагувати та виходити на вулицю. Останньою краплею був випадок 07.11.2020 близько 20 години, коли невідомі особи кидали каміння у її будинок знову. Тому змушена була звернутися до поліції. Водночас 09.11.2020 о 10 годині 00 хвилин, як зазначено у протоколі, ніхто у її будинок камінням не кидав.

Крім того в судовому засіданні суд оглянув письмові пояснення ОСОБА_1 , який не визнавав своєї вини, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .

Суд аналізуючи у справі докази доходить до таких висновків.

Відповідальність за ч.1 ст.184 КпАП України передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, №2402-III, статтями 150,180 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, №789 встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч.2 ст.27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, тощо.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КпАП України) може проявлятись у різних формах.

Згідно з ч.2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених .

Враховуючи, що зазначені справи про адміністративні правопорушення судом розглядалися одночасно, а тому суд вважає за необхідне їх об`єднати в одне провадження.

Отже суд зазначає, що підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Суд зазначає, що суть порушення, викладена у протоколах стосовно ОСОБА_1 не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 184 КпАП України, та не містять ознак об`єктивної сторони даних правопорушень, які характеризують його склад, зокрема не вказано, які саме обов`язки ОСОБА_1 не виконав. Також у протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 №658774 не зазначено, які саме неповнолітній ОСОБА_2 причинив тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_9 .

Зі змісту протоколу Серії АПР18 №658774 про адміністративне правопорушення зазначено, що побиття відбулося на перерві. Тобто з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається причинного зв`язку між вчиненням фізичного насильства ОСОБА_2 та незабезпеченням батьком ОСОБА_1 передбачених ч.1 ст. 184 КпАП України умов, які виникають з його батьківських обов`язків.

На це в судовому засіданні і вказував ОСОБА_1 .

Крім того подія про яку йде мова в протоколі, як вбачається з додатків до протоколу відбулась не за місцем проживання, а в навчальному закладі, де контроль за дітьми здійснюють педагоги і адміністрація закладу, а не батьки. Тому суд не зміг з`ясувати в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від передбачених законодавством обов`язків.

Також всупереч вимогам ст. 256 КпАП України, щодо обов`язкового змісту протоколу, в адмінпротоколі не вказано місця та суті правопорушення, неправильно указано прізвище особи, якій завдано тілесні ушкодження « ОСОБА_27 », тоді як в рапорті поліцейського, заяві ОСОБА_11 і поясненнях особи, якій завдано тілесних ушкоджень, указано прізвище « ОСОБА_9 ». Зазначені обставини істотно впливають на наявність складу адміністративного правопорушення у особи, яка в цей час здійснює виконання обов`язків щодо належної поведінки неповнолітнього.

Щодо протоколу Серії АПР18 №658772 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КпАП України, то там взагалі не вірно зазначено час та дату вчинення правопорушення неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 . Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , яке полягало в ухилені від виконання забезпечення виховання сина ОСОБА_2 .

Отже суд доходить до висновку, що поверхнева, неповна, формальна перевірка органом поліції вищевказаного повідомлення є причиною невідповідності ст.256 КпАП України.

Також в доповнення викладеного, у протоколах про адміністративні правопорушення взагалі не зазначені потерпілі особи, яким заподіяна шкода, що зумовило їх виклик судом в якості свідків. Такий формальний підхід до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення має наслідком порушення прав осіб, які звернулися із заявами про порушення їх прав, оскільки їх не було визначено як потерпілими, не роз`яснено їхніх процесуальних прав, передбачених ст.269, 270 КпАП України, таким чином вони були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права.

Крім того, зі змісту рапорту інспектора поліції, наявних пояснень з`ясовано, що вказані події виявленні 26.11.2020 та 09.11.2020, але протоколи про адміністративні правопорушення складені 11.12.2020, що порушує вимоги ч. 2 ст. 254 КПАП України, а саме протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 36, 184, 247, 252, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення за №3/387/46/21 та №3/387/47/21 в єдине провадження та присвоїти їм єдиний номер №3/387/46/21, на підставі ч. 2 ст. 36 КпАП України

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 184 КпАП України - закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер