Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.03.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання адвоката Маліцького Д. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн..
Згідно постанови, 29.11.2020 о 00 год. 37 хв. по автодорозі М 06 830 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo FH», д. н. з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Не погоджуючись з указаною постановою, адвокат Маліцький Д. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки трудова діяльність ОСОБА_1 пов`язана з регулярними перевезеннями вантажу за кордон на далекі відстані, проведення стажування для нових водіїв на підприємстві, а також у силу того, що ОСОБА_1 являється батьком чотирьох дітей і є єдиним у сім`ї хто працює та заробляє кошти, не мав можливості отримати та ознайомитися із оскаржуваною постановою.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 15.02.2021, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 25.02.2021.
З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу адвокат Маліцький Д. В. подав 09.03.2020, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 15.02.2021.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 чи його захисник адвокат Маліцький Д. В. не подали апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 25.02.2021 включно).
Так, із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 15.02.2021 за відсутності ОСОБА_1 ..
При цьому, із матеріалів справи вбачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи суд неодноразово направляв на адресу проживання ОСОБА_1 , яка зазначена в протоколі та апеляційній скарзі.
Разом із тим, судом констатовано, що інформація про час та місце розгляду справ міститься на сайті «Судова влада».
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи щодо нього, реалізувавши таким чином своє право на захист.
Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , що не заборонено законом про адміністративні правопорушення, визнавши, що поведінка ОСОБА_1 направлена на затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.
За наведених обставин, судом першої інстанції в повній мірі було забезпечено реалізацію ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому було відомо про факт складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися Ужгородським міськрайонним судом.
Проте, ОСОБА_1 , не виявив бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши таким чином право на захист своїх інтересів і без поважних причин не оскаржив у встановлений законом строк постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08. 11. 2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02. 2021 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк адвокатом Маліцьким Д. В. пропущено з поважних причин немає.
Доводи клопотання про те, що трудова діяльність ОСОБА_1 пов`язана з регулярними перевезеннями вантажу за кордон на далекі відстані, проведення стажування для нових водіїв на підприємстві, а також у силу того, що ОСОБА_1 являється батьком чотирьох дітей і є єдиним у сім`ї хто працює та заробляє кошти, й не мав можливості отримати та ознайомитися із оскаржуваною постановою, - апеляційний суд визнає такими, що в будь-якому разі не являються поважними причинами, з яких ОСОБА_1 чи його захисник не мали можливості прийняти участь у розгляді справи, чи отримати копію судового рішення та, відповідно, оскаржити таке в установлений законом строк.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що вказані обставини не перешкоджали реалізації ОСОБА_1 чи його захисником як права на отримання копії судового рішення, так і права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в передбачений ст. 294 КУпАП строк.
Той факт, що ОСОБА_1 , не з?явившись без поважних причин на розгляд справи, призначений на 15.02.2021, не виявив бажання довідатись про прийняте рішення за наслідками розгляду справи, не може бути враховано у даному випадку, як наявність поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску адвокатом Маліцьким Д. В. строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено.
На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що в клопотанні не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причин, які позбавили адвоката можливості оскаржити в інтересах ОСОБА_1 постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку про те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 15.02.2021, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення такого строку.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню адвокату Маліцькому Д. В. як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови адвокату в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили. При цьому, апеляційний суд також зазначає, що адвокат Маліцький Д.В. до апеляційної скарги також не подав будь-які докази у підтвердження тих обставин, які як він вважає, є поважними причинами пропуску строку.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане адвокатом Маліцьким Д. В. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Маліцький Д. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути адвокату Маліцькому Д. В. з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому та ОСОБА_1 копію даної постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан