Справа № 199/1658/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера за інвалідністю ІІІ групи,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 19 лютого 2021 року близько 12 год. 10 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , будучи старшим, здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме з утримання осіб, які опинилися в тяжкому соціально-матеріальному становищі, чим порушив вимоги ст. 58 ГК України та ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» та постанову КМУ № 185.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що після того, як пережив клінічну смерть, вирішив змінити своє життя і тепер раз на тиждень він виїжджає на залізничний вокзал, шукає бездомних осіб та запрошує їх до себе, утримує їх, допомагає з документами та з пошуком роботи. Ніякої матеріальної вигоди з такої діяльності він не отримує.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані співробітниками патрульної поліції за ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги», до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Вказаний закон передбачає можливість надання соціальних послуг фізичними особами (не фізичними особами підприємцями та не підприємствами, установами, організаціями) без здійснення підприємницької діяльності, тобто без мети отримання прибутку. В такому випадку законодавством не передбачена реєстрація такого надавача соціальних послуг в якості суб`єкта господарювання.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 534349 від 19 лютого 2021 року, висновок за матеріалами ЖЄО № 4808 від 19.02.2020, рапорт ст. ДОП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Корнієнка А., та письмові пояснення ОСОБА_1 . Жоден з зазначених документів не містить будь-яких відомостей які б доводили, що ОСОБА_1 отримує від своєї діяльності з надання соціальних послуг матеріальну вигоду у будь-якій формі, що для фізичної особи є обов`язковою умовою підприємницької діяльності та потребує реєстрації як суб`єкта господарювання.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

12.03.2021