ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/20145/20

Пров. №3/766/3614/21

16.03.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Зазначена справа, відповідно до здійсненого авторозподілу, надійшла в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В. 13.01.2021 року.

В протоколі серії ВАБ № 093448 від 30.11.2020 року, зазначено, що ОСОБА_1 28.11.2020 року о 12-00 год. в м.Херсоні по вул. Миру 27, в приміщенні магазину «Ювелірні вироби», здійснював прийом відвідувачів та надавав послуги у період дії карантину вихідного дня, чим порушив п.п. 4 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, зі змінами, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки та оголошенням на офіційному сайті суду. Заяви про відкладення судового засідання не подавав.

Наведене, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи:

- диск з відео, на якому відображено перебування працівників поліції з невідомою особою. Факту здійснення прийому відвідувачів та надання послуг в приміщенні магазину «Ювелірні вироби» на відео не зафіксовано.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вказаних у складеному стосовно нього протоколі, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція зазначеної норми є бланкетною й передбачає відповідальність за порушення особою встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, визначених, зокрема, у п.п. 4 п. 15 постанови КМУ № 641 зі змінами від 11.11.2020 № 1100, в порушені якого обвинувачується ОСОБА_1 .

Підпунктом п.п. 4 п. 15 постанови КМУ № 641 зі змінами від 11.11.2020 № 1100 визначено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано документів, що підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності саме у вказаному магазині та реєстрацію в якості фізичної особи - підприємця.

З доданого до матеріалів справи відео не можливо встановити, що в магазині «Ювелірні вироби» 28.11.2020 року провадились види господарської діяльності заборонені п.п. 4 п. 15 постанови КМУ № 641 зі змінами, через це також не можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 порушено вимоги вказаної постанови КМУ.

Також суд враховує, що до матеріалів справи не додано пояснення свідків, які б могли підтвердженні зазначені у протоколі обставини.

Отже, достовірних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.п. 4 п. 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 зі змінами від 11.11.2020 № 1100, матеріали справи не містять.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про порушення ним вимог п.п. 4 п. 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 зі змінами від 11.11.2020 № 1100, не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати беззаперечним доказам вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили_______2021 року.

СуддяН. В. Корольчук