Справа № 950/140/21
Номер провадження 3/950/108/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В.,

з участю секретаря Гладкової С.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Шевченка Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

-по ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 січня 2021 року серії ДПР18№ 490751 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що (цитується дослівно) «20 січня 2021 року о 21 год. 00 хв. с. Голубівка по вул. Космонавтів водій ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК Москвич 412 державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, асаме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП»

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав та повідомив, що він в той день не керував транспортним засобом, його бувша співмешканка викликала поліцію, оскільки вони сварилися, права йому не роз`яснювали, їхати у лікарню не пропонували.

Дослідивши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідка, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративних правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка зананчена у протоколі про адміністративне правопорушення, суду пояснила, що 20 січня 2021 року вона викликала поліцію, оскільки до неї прийшов її бувший співмешканець ОСОБА_1 та почав сваритися з приводу кредитів, вона викликала поліцію, і коли приїхала поліція, склала протокол відносно ОСОБА_1 , він автомобілем в той день не керував, пояснення вона написала так як була на нього сердита. ОСОБА_3 , яка зазначена у протколі про адміністративне правопорушення, як свідок її дочка. ОСОБА_1 права не роз`яснювали, в лікарню на огляд їхати не пропонували.

З відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення і дослідженого у судовому засіданні встановлено, що дата відеозапису зазначена 23 січня 2008 року, на відеозаписі лише відображено те, що ОСОБА_1 відмовився продувати прилад на місці з мотивів недовіри до його показників. При цьому на відеозаписі не відображений рух автомобіля, а також не відображений інший автомобіль, крім службового автомобіля поліції, не відображене складення акту огляду на стан сп`яніння, протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснення прав ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, як особі яка притягується до адміністративної відповідальності.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008, № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", та інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № № 1452/735 від 09.11.2015 року ,згідно з якими огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Перелік технічних засобів, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлений наказом МВС №33 від 01.03.2010. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

П. 8. Інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Направлення у матеріалах провадження відсутнє.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення на проходження медичного огляду.

Ч.1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Враховуючи те, що при розгляді справи доказів, що стверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме відсутні докази керування транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 відмовився продувати газоаналізатор, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та навіть сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом за відсутності інших належних доказів, що узгоджується з висновками викладеними у Постанові Верховного суду від 8 липня 2020 року справа № 177/525/17(2-а/177/23/17) провадження № К/9901/34580/18.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України

Керуючись ч.1 ст.130 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови в порядку передбаченому ст.294 КпАП України.

Суддя: Р. В. Бакланов