Справа № 482/601/21
Номер провадження 3/482/384/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2021 року місто Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від Головного управління ДПС у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , головного бухгалтера КП «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення №259 від 06.05.2021 р. вказано, що 06.05.2021 року при проведенні перевірки Комунального підприємства «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради, було встановлено, що ОСОБА_1 головний бухгалтер КП «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку:

завищено суму податкового кредиту з ПДВ по операціям з ПП «ГРАНТКОМПЛЕКСБУД», господарська операція між КП «МИКОЛАЇВСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ» та ПП «ГРАНТКОМПЛЕКСБУД» не відбулася, відсутнє придбання товару, первинні документи не відповідають фактичному руху активів та не можуть враховуватися в даних податкового обліку, при декларуванні взаємовідносин з ПП «ГРАНТКОМПЛЕКСБУД» в декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року у розмірі 2751698 грн., чим порушено п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПКУ, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, проте до суду подала заперечення на протокол №259 про адміністративне правопорушення від 06.05.2021 року в якому вказала, що єдиним доказом, яким оперує ДПС є акт складений за результатами перевірки. Разом з тим, акт не породжує жодних правових наслідків, а є лише підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, які станом на момент розгляду даного протоколу не прийнятті. Крім того, зауважує, що у цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнюючий опис виявлених перевіркою порушень законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єктів господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії. Обов`язковою ознакою дій суб`єктів владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер.

Не погоджуючись з фактами, даними та висновками викладеними в акті КП «ММА» подала до нього 19.05.2021 року заперечення №354 з додатками копій відповідних документів, що узгоджуються з положеннями п. 86.7 ст. 86 ПК України. ДПС листом від 21.05.2021 року №10116/6/14-29-07-04-07 повідомило про розгляд заперечення 01.06.2021 року о 10 год. 01.06.2021 року ДПС (не повідомили її персональний склад, оскільки члени комісії не представилися) за її участі та юрисконсульта підприємства розпочала розгляд матеріалів, що в решті звелось до обговорення ланцюгу постачання обладнання і зобов`язання контрагентів та інших суб`єктів господарювання. Після чого, одним із представників комісії було оголошено кінець розгляду їх заперечень без повідомлення прийнятого ним рішення, але враховуючи приписи пп. 86.7.1 п. 86.7 ст. 86 ПК України останнім днем розгляду матеріалів перевірки є 03.06.2021 року (10 робочих днів з 20.05.2021 року). Саме на підставі акта ДПС може прийняти податкове повідомлення-рішення, що надає право КП «ММА» застосувати процедуру оскарження в адміністративному та судовому порядку.

Тобто на день розгляду матеріалів протоколу процес оскарження акту не відбувся, що закінчується 03.06.2021 року, про відповідь комісії на такий акт КП «ММА» невідомо, податкове повідомлення-рішення за результатами акту ДПС не приймало, у зв`язку з чим, не встановлено подію та склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, контролюючим органом, в порушення вимог податкового законодавства, подано до суду матеріали про притягнення її до адміністративної відповідальності, ще до закінчення процедури адміністративного оскарження. На підставі викладеного, просить суд закрити провадження по справі відносно неї, за викладених у запереченні обставин.

Розгляд справи проводився згідно вимогам ст. 268 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, встановлена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом встановлено, що Головному управлінню ДПС у Миколаївській області від КП «Миколаївський міжнародний аеропорт» Миколаївської обласної ради надіслано заперечення вих. №354 від 19 травня 2021 року на акт від 06 травня 2021 року №3334/14-29-07-04/40823143, це підтверджується копією заперечення, яка міститься в матеріалах справи.

Також судом встановлено, що Головне управління ДПС у Миколаївській області листом від 21.05.2021 року №10116/6/14-29-07-04-07 повідомило про розгляд заперечення 01.06.2021 року о 10 год. 00 хв., що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Згідно з п. 86.1. ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (абзац другий п. 86.1 ст. 86 ПК України).

У разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці), платник податків згідно з п. 86.7 ст. 86 ПК України має право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення.

Розгляд заперечень здійснюється комісією з питань розгляду заперечень протягом 10 робочих днів (п.86.7.1 ст.86 ПК України).

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки (ч. 2 п. 86.7.4 ст. 86 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (п. 86.7.5. ст. 86 ПК України).

За результатами перевірки у випадках, встановлених п. 58.1 ст. 58 ПК України, контролюючий орган виносить податкові повідомлення-рішення, які згідно з п. 56.1 ст. 56 ПК України можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Так, до матеріалів протоколу не надано ні висновку за результатами розгляду заперечень, ні винесених податкових повідомлень-рішень.

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення матеріали справи не містять.

Таким чином, докази, які б підтвердили факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення матеріли справи не містять, а сам по собі протокол може бути беззаперечним доказом вини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом та не підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За цих обставин, суд закриває адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 163-1, 245, 247 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення №259 від 06.05.2021 р.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського

районного суду Миколаївської області В.О. Баранкевич