ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/705/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичну особу підприємця,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно даної постанови, 06 листопада 2021 року о 14 год. 50 хв. фізична особа підприємець ОСОБА_1 , здійснюючи господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не прийняв міри щодо нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше як 1,5 м., чим порушив вимоги п.п.9 п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, у відповідності до ст.29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року зі змінами та доповненнями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою звільнити його від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Свої доводи мотивує тим, що він щиро розкаявся, його дії не становили суспільної шкоди та не завдали жодних збитків, тому їх слід кваліфікувати як малозначні.

Вказує, що при призначенні стягнення судом першої інстанції не було враховано, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу погіршить матеріальне становище його сім`ї, а він усунув допущене ним порушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з долученої до протоколу фототаблиці, покупців у магазині не було, а ОСОБА_1 в подальшому відновлено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції 1,5 м.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке було вчинено хоча і в межах населеного пункту, однак у малолюдному місці, покупців у магазині не було, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , ступінь вини, його вік та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 22 КУпАП звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 22, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосити останньому усне зауваження, а провадження в справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя