Справа № 359/1605/21
Провадження № 3/359/909/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 184 КУпАП

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проявилось в тому, що останній 18.02.2021 року о 14:15 год. в АДРЕСА_2 вчиняв хуліганські дії та виражався нецензурною лайкою, чим порушила вимоги ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства". Своїми діями ОСОБА_1 вчинила дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. В той же час, до початку розгляду справи, ОСОБА_1 подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Також ОСОБА_1 надала свої письмові пояснення у яких зазначила, що дійсно мали місце події, зазначені у протоколі. Однак, вину у вчиненому правопорушенні вона визнає частково, оскільки вона належним чином виконує передбачені законодавством обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання сина ОСОБА_2 . Так, 18.02.2021 року, після закінчення уроків, на території школи, її сина ОСОБА_2 побив учень 8-Б класу ОСОБА_3 , який перед цим йому погрожував. Тому, це не її син став ініціатором хуліганських дій, а саме: ОСОБА_3 побив його та принижував його.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, дослідивши письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 511376 від 22 лютого 2021 р., який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлена та який нею власноручно підписано; рапортом інспектора СЮП ВП Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції Проневич А. від 22.02.2021 р.; письмовими ОСОБА_1 , наданими нею під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, в яких вона фактично вину визнала, зазначивши, що її син дійсно вчиняв хуліганські дії у відповідь на неправомірні дії хлопця ОСОБА_4 по відношенню до нього, через те, що він кидався сніжками у дівчат; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , в яких він підтвердив, що ОСОБА_2 вчиняв хуліганські дії та виражався нецензурною лайкою в його адресу, на зроблене йому зауваження з приводу кидання сніжками по дівчатах; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_3 ; даними, що зафіксовані у копії витягу з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України за № 67467725 від 18.02.2021 року о 14:15 год. щодо надходження на спеціальну лінію 102 повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її сина побив учень 8-Б ОСОБА_3 на території Гніденської школи, зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі № Інфоримаційний портал НП України" (журналі єдиного обліку) Бориспільського ВП за № 4082, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких він підтвердив, що після закінчення уроків він кидався сніжками по своїх однокласницях, у зв`язку з чим в нього кинув сніжку ОСОБА_3 , внаслідок чого між ними розпочався конфлікт.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, у ст. 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про духовний та моральний розвиток дитини, поважати дитину.

Стаття 11 ЗУ "Про охорону дитинства" закріплює, що саме сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 12 даного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей. Так, під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності. Виховання складається з різного роду дій батьків, одним з елементів яких є нагляд за поведінкою дитини. Тому легковажне або байдуже ставлення батьків чи осіб, що їх заміняють, до поведінки дитини, відсутність належного контролю і її відповідністю нормам життя суспільства часто ведуть до здійснення дітьми правопорушень. Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Поведінка неповнолітнього ОСОБА_2 , яка виразилась у тому, що останній знаходячись на території школи в АДРЕСА_2 , вчиняв хуліганські дії та виражався нецензурною лайкою, вказує на відсутність належного контролю з боку батьків за його поведінкою. Це свідчить про те, що передбачені ст. 150 СК України обов`язки матір`ю неповнолітнього ОСОБА_1 виконуються неналежним чином, а саме незабезпечення необхідних умов належного виховання її сина, оскільки остання не звертала уваги на те, що її син поводив себе некоректно по відношенню до своїх однокласниць, що виражалося в тому, що він кидався в них сніжками, і на зауваження іншого учня школи ОСОБА_6 з цього приводу не реагував, що і призвело в подальшому до конфлікту між ними, та вчинення ОСОБА_2 хуліганських дій.

З огляду на це, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 щодо того, що учень Гнідинської школи Розломій ОСОБА_4 побив її сина, оскільки останній зробив зауваження її сину з приводу некоректної поведінки ОСОБА_2 по відношенню до дівчат, не можуть слугувати підставою для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки саме батьки повинні здійснювати належний нагляд за своїми дітьми з метою забезпечення їх виховання з відповідністю нормам життя суспільства, що є безпосереднім їх батьківським обов`язком, а не навчальний заклад чи будь-які інші установи та особи.

З аналізу представлених доказів суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 досягли такого рівня невиконання батьківських обов`язків, що їх можна вважати саме ухиленням від виховання дитини або ж від забезпечення належних умов виховання дитини.

Таким чином, своїми діями, які виразились у невиконанні батьками обов`язків щодо виховання дитини, тобто ухилення матері, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітнього сина, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя виходить з наступного.

До обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, суддя, на підставі ст. 34 КпАП України, відносить те, що правопорушення ОСОБА_1 вчинене нею вперше.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Також, суддя враховує, що за встановлених в ході судового розгляду обставин, сварка носила - обопільний характер та саме неповнолітній ОСОБА_3 , перший наніс удар ОСОБА_2 , і останньому були завдані тілесні ушкодження, однак внаслідок провокаційної та некоректної поведінки ОСОБА_2 , що виражалася у вчиненні хуліганських дій.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Як було встановлено судом, при вчиненні ОСОБА_1 вказаного правопорушення, не було завдано значних збитків державним та суспільним інтересам, а також безпосередньо громадянам, що свідчить про фактичну відсутність суспільної небезпеки в її діянні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушниці, її відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що шкода суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам заподіяна не була та жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому, а також співмірним скоєному нею правопорушенню.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, ч. 1 ст.184, ст. ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С.М. Вознюк