Номер провадження: 33/813/1193/21
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Дубрянської Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 29.05.2021 року о 16 годині 35 хвилин в м. Одеса, по пр-ту. Елисаветградський, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - марки «Renault logan» номерний знак НОМЕР_1 здійснив ДТП, та знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», в установленому законом порядку з відеореєстрацією двома портативними відеореєстраторами №1872 та №1253 та встановлено що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, алкоголю в крові становить 1,24 ‰.

За цим фактом співробітниками УПП стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 041636 від 29.05.2021 року за ч.1 ст. 130 КпАП України в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1). Судом першої інстанції неповно та необ`єктивна розглянуто справу, так ОСОБА_1 не керував автомобілем, не знаходився у автомобілі, даний автомобіль було припарковано у дворі де мешкає ОСОБА_1 ;

2). Ніяких свідків біля автомобілю під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не було, що підтверджується відсутністю даних про свідків у протоколі;

3). Відеоматеріалів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння також відсутні;

4). Тест на наявність алкоголю у крові пройшов під тиском поліцейських, однак перед початком проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, він повідомив поліцейським, що не перебував у автомобілі в стані алкогольного сп`яніння, алкоголь він вжив після здійснення ДТП та сварки з жінкою.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати провадження у справі закрити.

Одеський апеляційний суд належним чином сповістив ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання його апеляційної скарги. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився причин свої неявки суду не повідомив..

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова районного суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №041636 від 29.05.2021 року з якого вбачається, що 29.05.2021 року о 16:35 год. в м. Одеса по пр-ту Елисаветградський, 8, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault logan» номерний знак НОМЕР_1 , здійснив ДТП, та знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», що підтверджується тестом, результат позитивний 1,24 проміле;

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проводився у зв`язку із виявленими ознаками, а саме6 запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Результат позитивний 1,24‰. Свідки не залучались, залучені відеозаписи з бодікамер;

-Направлення на огляд водіїв транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було направлено до КНП «ОМЦПЗ» ООР, що особу ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, в якому за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARCD - 0550 було виявлено 1,24 ‰;

-Роздруківка тесту драгер на якому зафіксоване результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який показав 1,24 проміле.

Судом апеляційної інстанції було зроблено запит до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП щодо надання записів з відео-реєстраторів, встановлених на патрульному автомобілі та у інспектора по факту зупинення та складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , 18.11.2021 року з УПП в Одеській області ДПП надійшли витребувані відеозаписи.

З наданих відеозаписів вбачається, що 29.05.2021 року до ОСОБА_1 підійшли патрульні поліцейські (яких було викликано по факту ДТП та залишення місця ДТП). ОСОБА_1 стояв на вулиці біля свого дому. Поліцейські спитали його, чи це його автомобіль, спочатку ОСОБА_1 почав все заперечувати, що це не його транспортний засіб, що він ним не керував, і що ніякого ДТП не створював, однак у подальшому, після того, як поліцейські сказали, що підуть за свідками, які їх викликали, та які вкажуть на нього, як на водія, який вчинив ДТП, змінив свої пояснення. Так, на питання поліцейського, що він вживав, ОСОБА_1 відповів, що чачу. Потім пояснив, що перебував у збудженому емоційному стані після сварки із жінкою, керуючи транспортним засобом «Renault logan» номерний знак НОМЕР_1 не обрав безпечної дистанції, ненароком здійснив наїзд на паркан. Злякавшись, покинув місце ДТП та поїхав додому. Дома переодягнувся, також вживав алкогольні напої, що зняти стрес. Потім вирішив вийти подивитись на свій транспортний засіб, які у нього ушкодження та потім піти на місце ДТП, щоб вирішити питання про відшкодування шкоди, яку він завдав хазяїну паркану. Коли вийшов на вулицю побачив поліцейських. Потім поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на що останній погодився та пройшов його. Результат виявився позитивним та показав 1, 24 проміле. Ніяких заперечень з боку ОСОБА_1 не поступало. Поліцейськими було ОСОБА_1 повідомлено, що у відношенні нього буде складено три протоколи. За ст. 124, 122-4 та за ч. 1 ст. 1340 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що він не керував автомобілем, не знаходився у автомобілі, даний автомобіль було припарковано у дворі де мешкає ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження, оскільки із матеріалів справи, а саме із пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що він 29.05.2021 року знаходячись у збудженому емоційному стані після сварки із жінкою. Допустив необачність та допустив зіткнення із забором. В момент ДТП злякався, поїхав додому, переодягнувся. Після чого вирішив піти до хазяїна забору та вирішити питання про відшкодування заподіяної шкоди. Колив вийшов із дому, його чекала патрульна поліція. Крім того даний факт підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 сам пояснив патрульним поліцейським, що він був дуже збуджений, ненароком в`їхав у паркан.

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що тест на наявність алкоголю у крові пройшов під тиском поліцейських, однак перед початком проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, він повідомив поліцейським, що не перебував у автомобілі в стані алкогольного сп`яніння, алкоголь він вжив після здійснення ДТП та сварки з жінкою, з огляду на те, що з наданого відеозапису не вбачається, щоб поліцейські тиснули на ОСОБА_1 . ОСОБА_1 сам, добровільно пройшов тест за допомогою приладу Драгер, який показав 1,24 проміле, про що йому було повідомлено поліцейськими. Крім того, на початку розмови з поліцейськими, коли вони його спитали чи вживав він алкогольні напої ОСОБА_1 повідомив, що вживав чачу.

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено без залучення свідків, що підтверджується відсутністю даних про свідків у протоколі, які в даному випадку повинні були бути обов`язково не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що після цих змін до КУпАП з 17.03.2021 року свідки проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора, встановленого на патрульному автомобілі, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_1 29.05.2021 року на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на пристрої Драгер пройшов такий огляд та у нього було виявлено 1,24 проміле, що стало підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, особу сповіщено про дату, час та місце розгляду адміністративної справи в суді, ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з нагрудного відеореєстратора поліцейського № 1872, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Надавши правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння так і за відмову від цього огляду.

Відповідно до приписів п.п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова