Справа № 557/272/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року смт. Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення №5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2021 року о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 на вул. Центральній, що с. Горбаків Гощанського району Рівненської області, в порушення вимог підпункту 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, в подальшому зобов`язався не порушувати правила щодо карантину. При цьому, останній зазначив, що сплата штрафу за вчинене ним адміністративне правопорушення, є для нього непосильним тягарем та вплине на його фінансовий стан.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України, що визначено ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Згідно вимог підпункту 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується також даними зібраних та досліджених по справі доказів, зокрема, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 №342846 від 19 січня 2021 року.

За таких обставин, виявлених порушень вимог підпункту 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, приходжу висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя керується вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам («Ismayilov v. Росії» №30352/03, пункт 38, рішення від 6 листопада 2008 року, «Gyrlyan v. Росії» №35943/15, пункт 28 рішення від 9 жовтня 2018 року, «Садоха проти України» №77508/11, пункт 31, рішення від 11 липня 2019 року).

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на зазначене, беручи до уваги особу порушника, відсутність доказів притягнення останнього раніше до відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь його вини та майновий стан, щире каяття, як обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують таку відповідальність, а також те, що з матеріалів справи не вбачається, що останній на момент перебування в магазині без засобів індивідуального захисту створював дійсну небезпеку для життя та здоров`я оточуючих, приходжу висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Пацко