Справа № 758/1328/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

05 січня 2021 року о 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив сварку відносно матері ОСОБА_2 , під час якої виражався нецензурною лайкою та удавався у бійку, чим своїми діями вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства.

В судові засідання призначені 24.02.2021 року та 11.03.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, на адресу місця проживання, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, були неодноразово направлені судові повістки, які повернулись до суду неврученими.

25 лютого 2021 року потерпіла ОСОБА_2 була сповіщена за допомогою телефонограми про дату судового засідання.

Потерпіла ОСОБА_2 просила провадження відносно її сина закрити на підставі примирення з ним.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №371574 від 05.01.2021 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 05.01.2021 року.

При вирішенні питання про відповідальність особи, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, згідно із ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

При цьому, зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких вказувала на малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, показання потерпілої, тому вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя

остановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. В. Казмиренко