Справа №461/6742/21
Провадження №3/461/3290/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., за участі представника Львівської митниці Державної митної служби України Сичова Ю.В., захисчника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Нецкара Ю.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого художнім керівником будинку культури смт. Костижівка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.01.2018 року органом №7301,

за ч.1 ст. 483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0807/209000/21, 25.04.2021 року близько 21 год. 08 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби, смугою руху «Червоний коридор», заїхав транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який переміщував даний транспортний засіб за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA204020/2021/225870, як товар «Легковий автомобіль: марки CITROEN, модель С5, бувший у вжитку, календарний рік виготовлення 2008; модельний рік виготовлення 2008; ідентифікаційний номер/номер кузова НОМЕР_3 , тип двигуна дизель, об`єм двигуна 1560 см.куб., 80 kW».

До митного оформлення ОСОБА_1 подав такі документи:паспорт громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 24.01.20181 року;контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серія TGC номер 287040;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; договір купівлі-продажу від 16.04.2021 виданий продавцем "Hanan Farid, Siegfriedstr, 9, НОМЕР_6 " на ім`я громадянина " ОСОБА_2 " на суму 500 EUR; митну декларацію типу UA204020/2021/225870.

У ході здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу марки «CITROEN C5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 було виявлено копію митної декларації РП 21PL412020E0464365 від 25.04.2021р. з зазначеною вартістю 11106 PLN та виникла підозра в наданні ОСОБА_1 документів, що містять неправдиві відомості.

З метою з`ясування достовірної вартості автомобіля «CITROEN C5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , 27.04.2021 Галицькою митницею Держмитслужби скеровано лист-запит №7.4/20-01/14/9124 до компанії "DELTA TRANS TRANSPORTE SP Z O.O." (ul.CHORZOWSKA 134B, 41-605, SWIETOCHLOWICE), щодо надання копій документів, з метою підтвердження чи спростування заявленої гр ОСОБА_1 вартості даного автомобіля «CITROEN С5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 .

27.04.2021 року Галицькою митницею Держмитслужби за вхідним №13866/10-20 отримано відповідь від компанії "DELTA TRANS TRANSPORTE SP Z O.O." з копією декларації РП 21PL412020E0464365 від 25.04.2021р. та копією договору купівлі-продажу виданого продавцем "Hanan Farid, Siegfriedstr, 9-, 51674 Wiehl" на ім`я громадянина " ОСОБА_2 " на суму 2400 EUR, що згідно курсу Національного банку України станом на 25.04.2021р. становить 81144 грн. 72 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу марки «CITROEN C5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 через митний кордон України шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, щодо вартості товару.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Нецкар Ю.І., під час розгляду справи факт вчинення правопорушення заперечив, з мотивів, наведених у письмових запереченнях та просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Свої вимоги мотивує тим, що документи, які були надані ОСОБА_1 митним органам України при перетині кордону не містили неправдивих відомостей та не були підроблені. Митний орган вважає рахунок на вживаний транспортний засіб від 16.04.2021 року на суму в 500,0 євро, на підставі якого формувалася митна декларація UA204020/2021/225870 таким, що містить неправдиві відомості чи є підробленим. Однак на спростування зазначених висновків, з реєстраційної служби м. Золінген, Німеччина отримано засвідчені копії документів, які надавались ОСОБА_1 при знятті транспортного засобу з реєстраційного обліку 21.04.2021 року, зокрема: квитанція №597202 від 21.04.2021 року, про сплату за послуги зняття з обліку транспортного засобу, з офіційним перекладом на українську мову; рахунок на вживаний транспортний засіб від 16.04.2021 року на суму 500 євро (Договір купівлі-продажу) з офіційним перекладом на українську мову; лист реєстраційної служби м. Золінген, Німеччина від 18.11.2021 року, з офіційним перекладом на українську мову в якому зазначено "Були надані вказані вище документи, а також автомобіль Citroen C5 та оригінал угоди купівлі-продажу з сумою 500 Євро. Були видані тимчасовий номерний знак НОМЕР_2 та страховий поліс." Захисник Холодюка С.В. вважає, що вищевказані документи, спростовують позицію митних органів, щодо надання неправдивих відомостей чи підроблених документів митним органам України. Крім того, у відповіді на адвокатський запит продавець ОСОБА_3 зазначив, що рахунок від 16.04.2021 року підписаний ним та інформація у ньому відповідає дійсності, за автомобіль він отримав 500 Євро. Про договір від 16.04.2021 року в якому вказана вартість автомобіля становить 2400 Євро, йому нічого невідомо. Умислу на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України у ОСОБА_1 не було.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України в судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. На правопорушника слід накласти стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі вартості вилучених товарів з їх конфіскацією.

Заслухавши думку представника Львівської митниці Державної митної служби України, захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

Відповідно до ст. 495 МК України протокол про порушення митних правил є джерелом доказів у справі.

Протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Згідно ч.1 ст. 483 МК України, відповідальність настає, зокрема, за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, щодо вартості товару.

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала обставини і характер незаконного переміщення нею товарів через митний кордон України, та бажала перемістити їх з порушенням установленого порядку.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 09 червня 2021 року № 0807/209000/21, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товару митний кордон України шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, щодо вартості товару.

Однак ні протоколом про порушення митних правил №0807/209000/21 від 29 квітня 2021 року, ні будь-якими іншими доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 вчинив наведені в протоколі дії.

Склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 483 МК України характеризується наступними нижченаведеними ознаками.

Об`єктом правопорушення є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 3 червня 2005 року N 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

У відповідності до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом або необережністю.

Для кваліфікації дій за ст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 як підставу для оформлення транспортного засобу подав такі документи:паспорт громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 24.01.20181 року;контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серія TGC номер 287040;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; договір купівлі-продажу від 16.04.2021 виданий продавцем "Hanan Farid, Siegfriedstr, 9, 51674 Wiehl" на ім`я громадянина " ОСОБА_2 " на суму 500 EUR; митну декларацію типу UA204020/2021/225870.

Згідно поданих до митного оформлення документів, ОСОБА_1 переміщує на митну територію України транспортний засіб марки «CITROEN C5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 вартістю 500, 00 євро.

З долучених до матеріалів справи документів, а саме: квитанції №597202 від 21.04.2021 року про сплату за послуги зняття з обліку транспортного засобу з офіційним перекладом на українську мову; рахунок на вживаний транспортний засіб від 16.04.2021 року на суму 500, 00 євро (Договір купівлі-продажу) з офіційним перекладом на українську мову; лист реєстраційної служби м. Золінген, Німеччина від 18.11.2021 року з офіційним перекладом на українську мову є належними доказами, які підтверджують, що надані ОСОБА_1 документи для митного оформлення транспортного засобу не є підробленими, одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Судом встановлено, що документи, що подавалися митному органу при митному оформленні товару, як підстави для переміщення товарів, не є підробленими, одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В діях ОСОБА_1 не вбачається умисел чи необережність, що вказує на відсутність суб`єктивної сторони правопорушення і свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, мас випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Окрім цього, відповідно до ст. 2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Статтею 53 цього ж Закону передбачено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» , оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили (ст. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»)

Таким чином, ті електронні документи, які містять обов`язкові реквізити електронного документа у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", мають юридичну силу та можуть вважатись доказами у справі.

Як вбачається з матеріалів справи копії митної декларації 21PL412020E0464365 (Польща), відповіді від компанії декларанта "DELTA TRANS TRANSPORTE SP Z.O.O." за вхідним №13866/10-20, до якої долучено копію митної декларації 21PL412020E0464365 та договір купівлі-продажу від 16.04.2021 року на суму в 2 400,00 євро такі не є належним чином завіреними, на таких відсутні обов`язкові реквізити електронного документа, зокрема електронний підпис, або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", а тому наявні обґрунтовані сумніви в достовірності даних документів.

Таким чином, працівниками Львівської митниці Державної митної служби України при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, оскільки наявні в матеріалах справи документи не мають жодної юридичної сили, так як не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а працівниками митниці не була проведена належна перевірка відповідних документів, а також не було отримано належних даних щодо вартості товару.

Надані Львівською митницею Державної митної служби України документи на підтвердження факту продажу транспортного засобу не можна вважати належними та допустимими, оскільки на таких відсутні обов`язкові реквізити електронного документа, зокрема електронний підпис, або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

На підставі вказаного можна прийти до висновку, що достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний юридичний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України митними органами не надано.

Жодних дій спрямованих на приховування від митного контролю даних про вартість переміщуваного товару ОСОБА_1 не вчиняв, що стверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.4 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Таким чином, суд прийшов до беззаперечного переконання, що обставини, які викладені в протоколі від 29 квітня 2021 року № 0807/209000/21, не відображають всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю, а товар (транспортний засіб) та документи, вилучені згідно з протоколом слід повернути ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що він є покупцем товару та відповідно власником товару.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст.198, 222, 255, 257, 335, 483, 528 МК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар та документи, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил від 29 квітня 2021 року № 0807/209000/21 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя І.Р. Волоско