Справа № 357/1236/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 636297 від 30 січня 2021 року, 30 січня 2021 року о 13 годині 26 хвилин ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в адресу матері та розбив на голові куряче яйце, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 30.01.2021 року він не вчиняв сварку з матір`ю, з 30.01.2021 року по 02.02.2021 рік він перебував в м. Київ. Про те, що складено тротокол про адмінісстравтивне правопорушення він не знав, ніхто йому його не вручав права не розяснював. Пояснив, що мати постійно вчиняє з ним сварки, виганяє з квартири, постійно викликає працівників поліції. На протязі тривалого часу у нього неприязні відносини з матір`ю, оскільки існує спір за квартиру.

Працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 пояснив, що коли працівники поліції приїхали на виклик, то ОСОБА_1 вдома не було. Була лише заявник ОСОБА_3 , яка повідомила, що її син вчинив сварку з образами, висловлювався нецензурною лайкою, побив яйця на голові. Протокол було склалено без участі ОСОБА_1 , записи здійснені в ньому зі слів заявниці.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

В судовому засіданні досліджено квитки на автобус надані ОСОБА_1 , сполученням м. Київ, Палац України за 30.01.2021 рік час відправлення 06 годин 00 хвилин та 02.02.2021 рік час відправлення 19 година 30 хвилин.

З метою перевірки показань ОСОБА_1 суд викликав в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 . Проте на виклик до суду вказана свідок не з`явилася, а нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідків.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши праццівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопоршення - ОСОБА_2 , дослідивши рапорт працівника поліції, заяву ОСОБА_4 , форму оцінки ризиків, згідно з якою уповноваженим працівником поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_5 , як середній, терміновий заборонений припис стосовно кривдника, квитки на автобус, суд дійшов наступного висновку.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", передбачено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_3 , та розбив на голові останньої куряче яйце.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутні будь-які пояснення свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Крім того, твердження ОСОБА_1 , що він правопорушення не вчиняв, протокол про адміністративне правопорушення йому не вручався, права не розяснювалися, бо навіть того дня його не було вдома, підтверджуються показаннями працівника поліції, який зазначив, що протокол складено зі слів потепілої, оскільки ОСОБА_1 не було.

Також, копія протоколу про адміністративне правопорушення не вручена ОСОБА_1 , оскільки вона наявна в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Заповнені працівником поліції графи протоколу про те, що ОСОБА_1 відмовився давати пояснення та отримувати протокол про адміністративне правопорушення, однак жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 відмовся його отримувати суду не надано. Будь-які акти чи пояснення свідків з даного приводу відсутні.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 221, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. І. Дорошенко