Справа № 639/23/21
Провадження №3/642/485/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2021 року Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з управління патрульної поліції у Х/обл Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал стосовно притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 025677 від 23.12.2020 року ОСОБА_1 31.07.2020 року о 11:30 годині, на автодорозі М-18 Харків-Сімферополь, 436 км поблизу с.м.т. Якимівка, керуючи автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем АС-G 3302 АХХ-1 д.н.з. НОМЕР_2 та з автомобілем KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та була спричинена матеріальна шкода, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права - одне з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

З метою реалізації загальних інтересів суспільства Державою Україна прийнятий Кодекс України про адміністративні правопорушення (Постанова Верховної Ради Української РСР №8074-10 07 грудня 1984 року з подальшими змінами), завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Реалізуючи принцип правової визначеності в ст.38 КУпАП, передбачені строки накладення адміністративного стягнення, в межах яких уповноважена особа держави може накласти адміністративне стягнення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року, строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Отже, враховуючи, що датою події адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є 31.07.2020 року, постановою начальника СВ Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 31.08.2020 року закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000324 від 01.08.2020 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях водіїв складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, справа до суду надійшла 19.02.2021 року, то на час розгляду справи визначений як ч. 2 так і ч. 6 статті 38 КУпАП тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, сплив.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Від потепілого ОСОБА_2 через канцелярію суду було подано клопотання про визнання його у справі потерпілим.

Але суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 025677 від 23.12.2020 року зазначено потерпілою особою ОСОБА_2 .

Враховуючи приписи 247 статті КУпАП які є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

На час надходження справи до суду тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Норми ст. 284 КУпАП містять вичерпний перелік постанов, які суд виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення та після закриття кримінального провадження минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч. 6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений встановити винність чи не винуватість ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

Між тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП не є реабілітуючою обставиною та не свідчить про відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення. Учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.07.2020 року, не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 38, 247, 278, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Бородіна