Справа №333/5047/21
Провадження №3/333/2009/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №338239 від 17.07.2021 року, 17.07.2021 року, о 18 год. 28 хв., ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння учинив стосовно своєї матері домашнє насильство, а саме: штовхання, ображав потерпілу нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.17302 КУпАП. Ці дії були вчинені особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, перелічених першою частиною цієї статті.

У судові засідання, призначені на 11.08.2021 року, 09.09.2021 року, 11.10.2021 року, 26.11.2021 року та 24.12.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суддя направляв ОСОБА_1 судові повістки на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення на ім`я останнього: АДРЕСА_1 . Судові повістки повернулися до суду із позначкою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був попереджений про розгляд справи у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Таким чином, ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, не з`являвся до суду, не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №338239 від 17.07.2021 року відносно ОСОБА_1 у суті адміністративного правопорушення зазначено, що дії були вчинені особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, перелічених першою частиною цієї статті (ст. 173-2 КУпАП).

Згідно відеозапису (файл «»), оглянутому у судовому засіданні, працівник поліції, який складав та оголошував протокол про адміністративне правопорушення, також зазначає, що він складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Водночас, у вказаному протоколі мається виправлення і вказано, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, фактично суддя розглядає протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні були досліджені матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме копії:

- термінового заборонного припису стосовно кривдника від 17.07.2021 оку відносно ОСОБА_1 ;

- заяви ОСОБА_3 про притягнення сина ОСОБА_1 до відповідальності, який систематично вчиняє фізичне насильство стосовно неї;

- пояснень ОСОБА_3 , в яких остання вказує про фізичне насильство, погрози та образи їй та іншому сину з боку ОСОБА_1 без зазначення конкретних дат;

- пояснень ОСОБА_4 , сусідки потерпілої, яка зазначає про те, що ОСОБА_1 кожного дня приходить додому у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє відносно своєї матері фізичне та психологічне насильство, поводить себе агресивно, б`є посуд, стукає у стіни, заважає відпочивати;

- форми оцівни ризиків вчинення домашнього насильства;

- згоди від ОСОБА_3 про збір, обробку персональних даних;

- рапорт поліцейського УПП в Запорізькій області, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- довідка про складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення;

- відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення додані лише копії певних матеріалів, які взагалі не засвідчені працівниками поліції. Де знаходяться оригінали цих матеріалів, невідомо.

Крім того, у вказаних матеріалах відсутні жодні відомості про події, які відбувалися 17.07.2021 року, так як фактично йдеться мова взагалі про домашнє насильство з боку ОСОБА_1 до своєї матері, без конкретизації дати його скоєння.

Дослідження відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції свідчить про те, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, потерпіла ОСОБА_3 дійсно повідомляє про домашнє насильство з боку свого сина ОСОБА_1 , але без зазначення конкретної дати та часу. Останній заперечував проти того, що він скоював домашнє насильство та відмовився від надання письмових пояснень.

Вважаю, що порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (виправлення), а також долучення матеріалів до нього (лише в копіях), мають важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи встановлені під час судового розгляду вказані факти та викладені вище обставини, суддя вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 , тому є усі підстави стверджувати, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин провадження і цій справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 173-2, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод