33/804/21/21
221/5387/20

33/804/21/21
221/5387/20
Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16 березня 2021 року м. Маріуполь
м. Маріуполь
Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Меркулової Я.О., Пастухова О.С. розглянув в режимі відеоконференції з Новогродівським міським судом Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що жодної повістки або повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем його реєстрації та фактичного проживання за адресою : АДРЕСА_1 особисто він не отримував. Про день та час розгляду справи повідомлений не був, справа розглядалася за його відсутністю, що призвело до грубого порушення процесуальних прав та доступу його до правосуддя. Зазначає, що після зупинки співробітник поліції звинуватив його у тому, що він знаходжусь я стані наркотичного сп`яніння, аргументуючи це почервонінням очей та слабким реагуванням зіниць очей на світло та запропонував пройти медичний огляд у наркотичному диспансері, на що він погодився, адже наркотичні засоби жодного разу не вживав.
Проте проводити дослідження аналізів (сечі), наданих ОСОБА_1 співробітник поліції заборонив лікарю, оскільки за словами працівника поліції він повинен був знаходитися поряд з ним в момент випорожнення, повторно здати аналізи в його присутності ОСОБА_1 відмовився, адже випорожнення у присутності інших осіб є приниженням його честі та гідності, після чого був складений протокол.
ОСОБА_1 зазначає, що в наркологічному диспансері він провів понад 2 години, а з моменту його зупинки працівниками поліції пройшло майже 3 години. З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №088615 від 04.08.2020р., не може бути визнано допустимим доказом, адже його складено після двох годин після зупинки і встановлення підстав для мого медичного огляду, як того вимагають вимоги п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 р.
Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити з підстав викладених у ній.
Мотиви суду
Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд вважає, що провадження розглянуте у відсутність ОСОБА_1 без його належного повідомлення про час та місце розгляду судом. Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином є помилковими. Матеріали провадження містять поштове повідомлення про те, що судове повідомлення не доставлено адресату. Матеріали справи містять судову повістку, яка направлялась ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №088615 від 04.08.2020 року а саме: АДРЕСА_2 , проте це не є місцем реєстрації та місцем фактичного проживання ОСОБА_1 . В той час як актуальна адреса його фактичного проживання, згідно папортних даних є : АДРЕСА_1 . Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 (а.с.11), було повернуто на адресу суду першої інстанції з відміткою закінченням терміну зберігання. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про час та дату розгляду справи в суді.
Враховуючи наведені обставини, слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом, а саме ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, право на який передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до правових позицій, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За таких обставин доводи ОСОБА_1 в частині порушення судом вимог ст 268 КУпАП є цілком обґрунтованими, постанова судді не може бути визнана законною, тому підлягає скасуванню.
Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. В силу вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити законне та вмотивоване судове рішення.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду та критика висновку суду про його винність спростовуються матеріалами справи.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №088615, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зі змісту яких вбачається, що у їх присутності в наркологічному диспансері м. Волновахи працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 всіляко ухилявся від здачі аналізі. У апеляційного суду нема підстав ставити під сумнів об`єктивність та правдивість свідчень вказаних осіб. Крім того, пояснення свідків узгоджуються зі змістом акту медичного огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 194/20, складеному КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя» 04 серпня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 ухилився від відбору біологічного матеріалу для проведення досліджень на стан наркотичного сп`яніння.
На думку суду, всі наведені докази не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, та підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому апеляційні вимоги останнього в частині закриття провадження по справі за ст. 247 ч.1 п.1 КпАП України є неспроможними.
Згідно ст.ст. 38, 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на час розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку, з моменту вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 38 КУпАП. Оскільки з часу фіксування працівниками поліції адміністративного правопорушення ОСОБА_1 минуло більше трьох місяців, отже і строк накладення адміністративного стягнення минув, тому провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю згідно ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підстав ст. 38, ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: