Справа № 446/1547/21 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 33/811/1604/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Сороки О.Є., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сороки О.Є. на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2021 року,

встановив:

постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою ОСОБА_1 12 квітня 2021 року о 14:23 год. по вулиці Героїв Небесної Сотні, 36 в місті Кам`янка-Бузька, Львівської області керував керував транспортним засобом марки Фольксваген Гольф" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сорока О.Є. подав апеляційну скаргу в якій просить дану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що суд не повно з`ясував обставини справи чим порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вважає Протокол про адміністративне правопорушення незаконним та необґрунтованим, а висновок протоколу та пояснення такими, що не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи. Зазначає, що відеозапис, наданий працівниками поліції, є неповним та розірваним і не фіксує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або невиконання вимог працівників поліції.

Вказує, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та наслідки складання протоколу, тому він не зрозумів, що означає освідування на приладі «Drager». Зазначає, що ОСОБА_1 надав згоду на освідування у лікарні м.Радехів, однак частина відеозапису, що підтверджує це відсутня та не долучена поліцією до матеріалів справи.

Також зазначає, що патрульний склав протокол за іншою адресою та без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, самовільно записуючи всі відомості, в т.ч. про відмову від надання пояснень чи підпису, а також не зачитав диспозиції статті за котрою особа притягається до адміністративної відповідальності, чим порушив права ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника Сороки О.Є., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд водія проводиться в закладах охорони здоров`я у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.8 р. ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були. В матеріалах спарви відсутнє направлення на проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння в медичному закладі.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався зокрема на відеозапис з місця події.

Разом з тим із дослідженого у судовому засіданні апеляційного суду відеозапису видно, що в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зазначений відеозапис не є цілісним (повним).

Так на відеозаписі не зафіксовані факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом 12.04.2021 та відсутня відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Отже з відеозапису неможливо відтворити обставини адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 та не вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №052767 від 12 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

З урахуванням викладеного, зазначені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційний суд визнає недопустимими, оскільки такі отриманні з порушенням вимог закону.

Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП наведеним порушенням вимог закону не надав належної оцінки, прийшов до передчасного висновку про наявність допустимих доказів вини останнього у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Отже, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника Сороки О.Є. задоволити.

Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич