КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №068734 від 23 травня 2020 року, того ж дня о 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем дорожної служби «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення(надалі КУпАП).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року провадження у справі стосовно ОСОБА_2 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року, скасувати постанову, визнати потерпілою особою ОСОБА_1 , як власника пошкодженого транспортного засобу «Mersedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 та притягнути до відповідальності водія транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді адміністративного матеріалу у суді першої інстанції, дізнався про оскаржувану постанову 20 січня 2021 року, то строк на апеляційне оскарження, як вважає апелянт, почав спливати саме з 30 січня 2020 року, а тому має бути поновлений, оскільки пропущений з поважних причин.

Крім того, посилається на запровадження карантину на території України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги було 26 вересня 2020 року.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

У вказаній апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначалось, що він ознайомився із текстом постанови 20 січня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вже звертався із апеляційною скаргою на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року, як директор ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ».

Вказана апеляційна скарга підписана ОСОБА_1 03 грудня 2020 року.

З відкритої інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувану постанову оприлюднено 01 жовтня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 про те, що він дізнався про оскаржувану ухвалу 20 січня 2021 року спростовуються матеріалами справи та вказане може бути підставою для поновлення строку.

Також не є обґрунтованими доводи викладені в апеляційній скарзі, щодо поважності причин пропуску строку з підстав запровадження на всій території України карантину, оскільки Указом Президента України від 13.03.2020 р. №87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», не зупинено (призупинено) функціонування органів державної влади, у тому числі судів, які працювали в звичайному режимі, але з дотриманням норм, попереджаючих розповсюдження інфекції.

До того ж, 17.03.2020 р. на засіданні Ради суддів України рекомендовано судам продовжувати здійснювати правосуддя, незважаючи на епідемію коронавірусу і карантин, однак, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином. апелянтом не надано жодних належних доказів наявності будь-яких інших поважних причин, з яких він був позбавлений можливості звернутися до суду з апеляційної скаргою у визначений законом строк.

Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна вважати поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вони не є об`єктивними і непереборними і не перешкоджали апелянту в рамках строку на апеляційне оскарження звернутись до суду з апеляційною скаргою, при цьому положення ст. 294 КУпАП не пов`язують строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції з часом отримання стороною судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м.Києва від 16 вересня 2020 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко