Справа № 450/2054/20 Провадження № 3/450/318/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 067029 від 23.06.2020 року, 23.06.2020 року о 22 години 20 хвилин в м. Львів, вул. Архипенка, 32, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався бокового інтервалу з транспортним засобом «Форд Мондео» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України. Отже ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Встановлені судом фактичні обставни та оцінка суду.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , останній пояснив, що близько 22 год. 20 хв. пропускав автомобіль «Форд Мондео» д.н.з. НОМЕР_2 який зачіпив його траспортний засіб «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 (моє авто стояло не рухаючись, зі мною була присутня особа, яка може надати свідчення ОСОБА_2 ).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

За змістом диспозиція ст. 124 КУпАП особа підлягає адміністративні відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При судовому розгляді цієї справи, на виконання п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підлягає встановленню причиново наслідковий зв`язок між діями учасників ДТП та настанням ДТП.

Пунктом 7 даної встановлено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

За змістом п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В пункті 1.10. розділу 1 Правила дорожнього руху надано визначення терм «безпечний інтервал» як відстані між боковими частинами транспортних засобів, рухаються, або між ними та інтими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

З наведеного вбачається, що безпечної відстані повинен дотримуватись той транспортний засіб (засоби) що рухається, оскільки при нездійсненні будь-якого руху такі транспортні засоби не створюють небезпеку один для одного.

Беручи до уваги, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 стояв нерухомо, то транспортний засіб марки «Форд» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», не дотримавшись бокового інтервалу під час його об`їзду, а не навпаки, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, водій ОСОБА_3 не звернув уваги на увімкнені світлові габаритні фари мого автомобіля.

Вказані обставини також підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_2 від 23.06.2020 року наданими на місці ДТП, у яких останній чітко вказав, що саме транспортний засіб марки «Форд» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 здійснив наїзд в автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно схеми місця ДТП: відстань від осі передніх та задніх коліс автомобіля Рено Мастер до тротуару смуги зустрічного руху вказано 1,90 см.; відстань від осі задніх коліс автомобіля Форд Мондео до тротуару зазначено 0,30 см,, а від осі передніх коліс - 0,10 см.

Беручи до уваги розміщення транспортних засобів на схемі ДТП, відстань від осі передніх та задніх коліс до тротуару, вбачається що транспортний засіб «Форд» не мав можливості об`їхати автомобіль «Рено» не інакше, як здійснивши виїзд на тротуар по напрямку свого руху.

Відтак, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено» вчинив усі необхідні дії намагаючись створити безпечний інтервал та надати можливість водієві автомобіля «Форд» виконати об`їзд свого транспортного та уникнути дорожньо-транспортної пригоди. Проте, через мокре дорожнє покриття та покриття тротуару відбувся занос задньої лівої частини автомобіля «Форд» в задню частину транспортного засобу «Рено».

Згідно ч 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що особою уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення не надано достатньо доказів винуватості ОСОБА_1 і порушення ним ( ОСОБА_1 ) п. 13.1 ПДР України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Іreland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В силу принципу презумпції невинуватості що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Із наведеного слідує, що провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі № 450/2054/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів