Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/296/21
Провадження № 3/935/267/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.3 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, 124, ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.36 КупАП, суддя вважає за необхідне об`єднати вказані протоколи в одне провадження.

Так, 03.02.2021 о 15.20 по вул.Київській у м.Коростишеві ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Транзит Конект», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: мало місце невиразне мовлення, неадекватна реакція на події. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у лікувальному закладі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Крім того, 03.02.2021 о 15.20 на перехресті вулиць Героїв Небесної Сотні-Київська у м.Коростишеві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Форд Транзит Конект», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення із автомобілем «Фіат Кубо», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався назустріч під керуванням водія ОСОБА_2 . Надалі, ОСОБА_1 , будучи особою, причетною до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, фактично визнав, пояснивши, що залишив місце ДТП, оскільки поспішав до лікарні, так як погано себе почував. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав, вважає, що винен водій іншого автомобіля, чому саме не пояснив. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не визнав, пояснив, що проходив тест на стан алкогольного сп`яніння у лікарні у м.Коростишеві був тверезим. Надалі, працівники поліції повезли його до обласного наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак, він не здав біологічні зразки з фізіологічних причин. Поліцейські не захотіли чекати і склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Самостійно же огляд на стан наркотичного сп`яніння він не проходив, причину у судовому засіданні не пояснив. Зазначив також, що працівників поліції не надали йому адвоката, однак їх дії він не оскаржував. Наполягає, що під час керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння не перебував.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.ст.245,251,252,280 КУпАП,суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції).

Відповідно до п.1.3. Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.п. 1.6, 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (даліспеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаряфельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далізаклад охорони здоров`я).

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, та винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №124910 від 03.0.2021, згідно якого у ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «Форд Транзит Конект», д.н.з. НОМЕР_2 , були наявні ознаки наркотичного сп`яніння;

- висновком №78 лікаря КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 03.02.2021, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від здачі біорідини на виявлення канабіоїдів та амфетаміна.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №124910 від 03.0.2021, дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч.3 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів, що знижують її увагу та швидкість реакцій, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 26.11.2019 постановою Коростишівського районного суду Житомирської області, а також постановою вказаного суду 22.05.2020 за ч.2 ст.130 КУпАП. Вказані судові рішення набрали законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області невірно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, оскільки з моменту вчинення ним адміністративного правопорушення 25.09.2019, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2019, до часу вчинення аналогічного правопорушення 03.02.2021 минуло більше року, тобто дії ОСОБА_1 , який керував автомобілем, перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, не можна визнати такими, які вчинені двічі протягом року та відповідно кваліфікувати їх за ч.3 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.3 ст. 130 КУпАП на ч.2 ст.130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Крім того, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 03.02.2021 серії ОБ №124860;

- протокол про адміністративне правопорушення від 03.02.2021 серії ОБ №124859;

- схему наслідків ДТП, складену за участю водія ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення водія ОСОБА_2 , згідно яких 03.02.2021 рухався на автомобілі «Фіат», д.н.з. НОМЕР_3 , у м.Коростишеві по другорядній дорозі по вул.Київській та на перехресті з вул.Героїв Небесної Сотні зупинився на червоний сигнал світлофору. В цей час з вул.Героїв Небесної Сотні на другорядну дорогу , по якій він рухався, повернув автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 , який з порушенням ПДР України виконав маневр повороту праворуч, вчинив зіткнення із задньою частиною його автомобіля з правого боку, не зупинившись після зіткнення залишив місце ДТП;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких 03.02.2021 рухався на автомобілі «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 , у м.Коростишеві по вул.Героїв Небесної Сотні, здійснив поворот праворуч на другорядну дорогу по вул..Київській, після чого попрямував на вул.Добрянського, де його зупинили працівники поліції та повідомили, що він вчинив ДТП;

- висновок лікаря КНП «Центральна районна лікарня ім..Д.І.Потєхіна» №8 від 03.02.2021, згідно якого ОСОБА_1 був тверезим;

- розписку від 17.02.2021 ОСОБА_2 , згідно якої останній не має претензій до ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням останнім ДТП, оскільки останній відшкодував йому завдані збитки,

суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху, відповідно, Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.12.1 ПДР України, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також п.13.1 ПДР України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У судовому засіданні встановлено, що водій автомобіля «Форд Транзит Конект», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, недотримався безпечного бокового інтервалу, за відсутності належного контролю за транспортним засобом, внаслідок чого було створено загрозу безпеки дорожнього руху, крім того, залишив місце ДТП, будучи його учасником, що фактично визнав у судовому засіданні, а отже в діях останнього наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП.

Суддею при винесенні постанови враховуються також положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на три роки, рішення суду не виконує, продовжує керувати автомобілем, що вцілому вкрай негативно характеризує його особу, тому суддя вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а крім того у відповідності до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.283 - 285 КУпАП,

постановив:

Відповідно до положень ст.36 КупАП об`єднати протоколи №935/296/21, №935/297/21, №935/298/21 в одне провадження, присвоїти єдиний унікальний номер справи №935/296/21.

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.3 ст.130 КУпАП на ч.2 ст.130 КУпАП

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 03.02.2021 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4,124, ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М.Рибникова