ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ),

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

28.10.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №049519, складений 09.10.2021 о 01:40 на вул. Електриків, 32 у м. Києві інспектором взводу №1 роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержантом поліції Кулинич Т.В. стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 09.10.2021 о 01:30 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки Ford Focus (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Електриків, 31 у м. Києві, при зміні напрямку руху об`їжджаючи перешкоду не впевнився в безпечності та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді бетонного відбійника. При ДТП автомобіль отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому заперечив та пояснив суду, що 09.10.2021 він о 01:30 рухався у крайній лівій смузі по вул. Електриків зі сторони вул. Набережно-Рибальської у м. Києві. При затяжному повороті в нічний період доби помітив, як несподівано на погано освітленій ділянці дороги несподівано на проїжджу частину вибіг чоловік, який був у нетверезому стані, внаслідок чого здійснив екстрене гальмування аж до зупинки транспортного засобу, однак, внаслідок того, що вказаний чоловік вибіг на проїжджу частину безпосередньо перед його транспортним засобом, загальмувати він не встиг, а здійснив маневр з метою об`їхати його щоб не завдати шкоди здоров`ю цього чоловіка, однак, внаслідок раптовості, здійснив наїзд на бетонну перешкоду, тим самим уникнувши наїзду на пішохода. Повернути вправо він не міг з причин того, що по правій крайній смузі руху їхали інші транспортні засоби, що призвело б до зіткнення з ними. Вказаного хлопця затримали працівники автозаправки, однак до моменту приїзду патрульної поліції він зник. Свідками вказаних обставин були пасажир ОСОБА_2 , який перебував з ним у керованому ним транспортному засобі, а також працівник АЗС на вул. Електриків, 23а. Пояснивши ці обставини працівникам патрульної поліції, останні не стали шукати вказану особу, яка була у нетверезому стані, незважаючи на те, що багато часу з моменту ДТП до приїзду патрульної поліції не пройшло, а склали протокол щодо нього, незважаючи на заперечення свідків, які спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просив закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 надав суду аналогічні покази, повідомлені ОСОБА_1 , зазначивши, що незважаючи на незначну швидкість часу для маневру у ОСОБА_1 було обмаль, і тому з метою уникнення зіткнення останній вжив всіх можливих заходів для уникнення наїзду на пішохода. Зазначив, що у вказаній дорожній обстановці ОСОБА_1 діяв у відповідності до правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 цього Кодексу).

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; у пункті 26 - на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом із тим, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На підтвердження винуватості водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суду надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №046519 від 09.10.2021 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- схема місця ДТП від 09.10.2021, де зафіксовано місце зіткнення, а також механічні пошкодження, які отримав транспортний засіб марки Ford Focus (д.н.з. НОМЕР_1 ) ;

- пояснення свідка ОСОБА_5 , котрий зазначив, що він, перебуваючи на робочому місці на АЗС став свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась внаслідок того, що хлопець в нетверезому стані перебігав через огорожу, чим і спричинив дорожньо-транспортну пригоду;

- пояснення водія ОСОБА_1 , які є аналогічними тим поясненням, які були надані в судовому засіданні.

Водночас, відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій автомобіля марки Ford Focus (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Водночас, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, суд вважає, що патрульними поліцейськими не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

До такого висновку суд приходить з огляду на дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в момент, коли ймовірно сталася дорожньо-транспортна пригода, що зафіксовано у схемі місця ДТП, а також з огляду на пояснення ОСОБА_1 , які були надані як під час складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього, так і безпосередньо в ході судового розгляду, пояснення свідка ОСОБА_5 , надані під час складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а також надані в ході судового розгляду пояснення свідка ОСОБА_2 .

Вказані пояснення дають підстави стверджувати про наявність сумнівів у достовірності даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на те, що суду не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які у своїй сукупності свідчили б про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усупереч вимог Правил дорожнього руху, при зміні напрямку руху, об`їжджаючи перешкоду, не впевнився в безпечності та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді бетонного відбійника, що спричинило пошкодження транспортного засобу, що підлягає обов`язковому встановленню в такій категорії справ про адміністративне правопорушення, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, котра притягається до відповідальності, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 7, 245, 247, 251-252, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян