Справа № 404/1221/21
Номер провадження 3/404/500/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 123 КУпАП, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 188931 від 14.02.2021 р. ОСОБА_1 14.02.2021 року о 17 год. 34 хв., в м. Кропивницькому по вул. Салтикова- Щедріна в бік вул. 2-а Залізнична, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , під час надання послуг з перевезення пасажирів здійснив виїзд на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора, коли рух було заборонено.Своїми діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 20.5 (В) Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.123 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, не визнав повністю та просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, так як пояснив, що він дійсно рухався в м. Кропивницькому по вул. Салтикова-Щедріна в бік вул. 2-а Залізнична, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , при цьому доїжджаючи до залізничного переїзду він побачив, що увімкнувся червоний сигнал світлофору, у зв`язку з чим зупинився та припинив рух.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими Нормативно-правовим актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, вданому випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно до роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

У відповідності до п.1.10. Правил дорожнього руху України терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: залізничний переїзд - перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні.

Пунктом 20.3 ПДД України передбачено, що для пропуску поїзда, що наближається, і в інших випадках, коли рух через залізничний переїзд заборонено, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), дорожнім знаком 2.2, шлагбаумом чи світлофором так, щоб бачити сигнали, а якщо засоби організації дорожнього руху відсутні - не ближче 10 м до найближчої рейки.

Згідно п 8.7.3. ПДД України, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п 8.7.6. ПДД України для регулювання руху на залізничних переїздах використовуються світлофори з двома червоними сигналами або одним біло-місячним і двома червоними, які мають такі значення: а) миготливі червоні сигнали забороняють рух транспортних засобів через переїзд.

Диспозиція ч. 2 ст. 123 КУпАП, тобто частина статті, яка встановлює ознаки конкретного правопорушення, передбачає настання відповідальності саме за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Системний аналіз зазначених норм ПДР України та КУпАП в їх сукупності дає можливість стверджувати, що єдиною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП є в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, при цьому, як вже зазначалося, залізничний переїзд це не аби яка ділянка дороги поблизу залізничної колії, а саме перехрещення дороги із залізничними коліями на одному рівні.

При цьому, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 він не здійснював виїзд на залізничний переїзд, а при увімкненні червоного сигналу світлофору одразу ж зупинився, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Крім того, будь-які докази про те, що ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення за обставин зазначених у протоколі в матеріалах справи відсутні, оскільки на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення до матеріалів справи доданий лише диск з відеозаписом, який є непридатним для перегляду, а один протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 20.5 «в» правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч. 2 ст.123 КУпАП.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Malofeyeva v. Russia" та "Karelin v. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі у зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

З огляду на викладене та керуючись ст. 123, ст.ст. 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно гр. ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко