Справа № 211/4945/20
Провадження № 3/211/228/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 березня 2021 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Груп», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за частиною 1 статті 164 КУпАП,

- за участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

встановив:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 38944/04-36-32-05/38334875 від 18 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 будучи директором ТОВ «Октан Груп» здійснював реалізацію пального без ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, а саме: відповідно до ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності» (архів електронної звітності) підприємством ТОВ «Октан груп» була зареєстрована акцизна накладна форми «П» від 01.07.2019 № 194 на отримувача пального ПП «Окко-Бізнес контракт» на пальне, чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав з підстав, викладених в клопотанні про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначено, що 18.06.2020 ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено Акт № 38943/04-36-32-02-38334875 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом». Не погодившись з висновками вказаного акту, він подав заперечення, за результатами розгляду яких контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № 000633201 форми «С» від 17.07.2020, яке ним оскаржено. По суті зазначеного в протоколі правопорушення зазначив, що фактично перевіркою встановлено не реалізацію пального, а факт виписування та реєстрації акцизних накладних на певну кількість відвантаженого з відповідального зберігання товару (пального), що не є реалізацією в розумінні норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». ТОВ «Октан Груп» підприємством зареєстровано платником податку акцизного податку з реалізації пального, що підтверджується квитанцією № 2 від 14.03.2016 з реєстраційним номером . В рамках здійснення господарської діяльності підприємством були укладені договір відповідального зберігання № 30.12./16 від 30.12.2016 з ТОВ «Інтер Інвест Груп» та договір відповідального зберігання № 01.02/15 від 25.01.2015 з ПП «Окко-Бізнес Контракт». Договорами визначено обов`язок підприємства, як зберігача, за плату надавати послуги по прийманню, зливу, зберіганню та відпуску-відвантаженню нафтопродуктів протягом дії договорів та повернення поклажедавцям за першою їх вимогою отриманого на зберігання товару. Відповідальне зберігання передбачене п.п. 14.1.32 Податкового кодексу України, відповідно до якого зберігач просто не має права реалізувати пальне, яке йому не належить. Самі по собі факти виписування акцизних накладних на відвантаження товару, який перебував на зберіганні не є свідоцтвом продажу/реалізації такого товару/торгівлі товаром, в розумінні норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п 14.1.202 Податкового кодексу України. Обов`язок отримання ліцензії на право зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним передбачено законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» № 2628-VІІІ від 23 листопада 2018 року, що набув чинності по окремим положенням, зокрема торгівлі пальним, з 01.07.2019. В частині 22 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» замінено цифри і слова «31 грудня 2019 року» на «31 березня 2020 року». таким чином, відповідальність за зберігання пального за відсутності ліцензії фактично не застосовується до 31.03.2020, а отже підприємство діяло в рамках Закону.

В ході розгляду справи до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі з огляду на постанову Дніпровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 000633201 форми «С» від 17.07.2020 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства у виробництві та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального в сумі 500 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КупАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначенні питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних по справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог відповідних інструкції.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Октан груп» зареєстроване, як суб`єкт господарювання.

04.07.2019 суб`єктом господарювання ТОВ «Октан груп» отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі за №1196 терміном дії з 04.07.2019 по 04.07.2024, що дає право на торгівлю пальним.

17.06.2020 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області видано наказ №1463-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Октан Груп» з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. Визначено перевірку розпочати з 16.06.2020 тривалістю не більше 10 діб.

На підставі наказу від 17.06.2020 №1463-п та направлень від 17.06.2020 №1798, №1799 та №1800 Головним управлінням ДПС України у Дніпропетровській області проведено перевірку ТОВ «Октан Груп» за адресою: 50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вантажна, буд. 10.

За результатами перевірки складено акт від 18.06.2020 №38943/04-36-32-02/38334875 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом».

Перевіркою встановлена реалізація пального без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі, а саме відповідно до ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності» ТОВ «Октан груп» зареєстровані:

- акцизна накладна №194 від 01.07.2019 форми «П» на отримувача пального ПП «ОККО БІЗНЕС КОНТРАКТ» - пальне бензин моторні з вмістом свинцю 0,013 г/л або менше код УКТ ЗЕД у кількості 8 674,04 кг., у літрах переведених до температури 15 С 11579,28 літрів;

- акцизна накладна №208 від 02.07.2019 форми «П» на отримувача пального ПП «Окко Бізнес Контракт» - важкі дистиляти (газойлі) код УКТ ЗЕД у кількості 17374,50 кг., у літрах приведених до температури 15 С 20847,73 літрів;

- акцизна накладна №391 від 02.07.2019 форми «П» на отримувача пального ТОВ «Інтер Інвест Груп» - пальне важкі дистиляти (газойлі) код УКТ ЗЕД у кількості 27423кг., у літрах приведених до температури 15 С 2084,36 літрів.

За висновками акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Октан Груп» ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

На підставі висновків вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено протокол № 38944/04-36-32-05/38334875 від 18 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 , як директора ТОВ «Октан Груп», про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (надалі - Закон №481/95-ВР) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VІІІ (далі по тексту - Закон № 2628-VІІІ) внесені зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: частини першу і четверту статті 15 викладено у такій редакції: «Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії».

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 2628-VІІІ останній набирає чинності з 1 січня 2019 року, крім, зокрема, підпункту 6 (щодо змін до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), підпункту 17 (щодо змін до Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності") пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 1 липня 2019 року.

Одночасно Законом № 2628-VІІІ доповнено частину другу статті 17Закону №481, за якою до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

За змістом статті 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

З аналізу наведених норм Закону №481/95-ВР вбачається, що оптова торгівля пальним може здійснюватися суб`єктом господарювання лише за наявності у нього ліцензії на оптову торгівлю, у разі здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліценції до суб`єкта господарювання застосовується штраф.

Контролюючий орган у акті перевірки дійшов висновку, що позивачем здійснено господарську діяльність з реалізації пального без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі у період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року.

Разом з цим, згідно частини 30 статті 15 Закону №481 ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Положеннями статті 15 Закону №481 передбачено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Отже, ліцензія на право оптової торгівлі пальним повинна бути видана органом, визначеним Кабінетом Міністрів України, не пізніше 20 календарних днів з дня одержання визначених ст. 15 Закону №481 документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року N 227 ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Листом Державної фіскальної служби від 30.05.2019 за №17014/7/99-99- 12-01-01-17 на виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12.06.2019 року. При цьому, Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 01.07.2019 року.

Виходячи із норм Закону №481 та листа Державної фіскальної служби від 30.05.2019 року за № 17014/7/99-99-12-01-01-17, ГУ ДПС у Дніпропетровській області мало право видавати ліцензії на оптову торгівлю пальним з 1 липня 2019 року, тобто з дня, коли при здійсненні оптового продажу пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу.

Як зазначено у п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Вказаний принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Європейський суд звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Таким чином, у зв`язку з тим, що Законом №481 чітко не врегульовано відносини щодо органу, який видає ліцензії на оптову торгівлю пальним, а Державна фіскальна служба України лише 30.05.2019 направила лист за №17014/7/99-99-12-01-01-17 із розпорядженням про видачу ліцензій головними управліннями в областях з 1 липня 2019 року, держава штучно створила для добросовісних платників перешкоди в господарюванні, що призвело до накладення штрафу на позивача.

При розгляді справи судом взято до уваги приписи пп. 4.1.4 ПК України, згідно з яким у разі якщо норми законодавчих актів припускають неоднозначне (множинне) трактування, то правомірним вважається саме рішення платника податків, а не контролюючого органу, та п. 56.21 ст. 56 ПК України, який регламентує, що у разі коли норма цього закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Так, до 01.07.2019 Закон №481 не передбачав ліцензування оптової торгівлі пальним. Фактично редакція цього Закону зі змінами та доповненнями від 23.11.2018 №2628 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» розширила його дію та погіршила становище позивача. При цьому Кабінет Міністрів України не визначив органи виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання, уповноважені видавати такі ліцензії.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 «Перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню» Закону №222-VIII, в редакції з 01.07.2019, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Частиною 1 статті 8 Закону №222-VIII із змінами, внесеними Законом №139-ІХ у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх опублікування.

Згідно абзацу 4 пункту 4 частини 1 статті 3 Закону №222-VIII діє принцип державної політики у сфері ліцензування, згідно якого у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Вказаний строк визначений законом як для держави, з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами. Наведений двомісячний строк встановлений законом саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання, тобто до 01.09.2019.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 04.07.2019 суб`єктом господарювання ТОВ «Октан Груп» отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі за №1196 терміном дії з 04.07.2019 по 04.07.2024.

Отже, ТОВ «Октан Груп» виконано свій обов`язок та у межах вищевказаного строку отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №01196, дата реєстрації - 04.07.2019, терміном дії з 04.07.2019 по 04.07.2024.

Таким чином, з набуттям 01.07.2019 змін до Законів №481/95-BP та №222-VIII, визначення з 01.07.2019 територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним та не встановленням для суб`єкта господарювання строку для приведення діяльності у відповідність до вимог закону, суд вважає порушеним вищевказаний баланс та допущення непропорційності.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1-р/2018 (справа № 1-6/2018), яким сформовано правову позицію щодо верховенства права, а саме - основними елементами конституційного принципу верховенства права є справедливість, рівність, правова визначеність. Конституційні та конвенційні принципи, на яких базується гарантія кожному прав і свобод осіб та їх реалізація, передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005). Принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища

Наведене узгоджується із сталою практикою ЄСПЛ, яка знайшла своє відображення у справі «Звежинський проти Польщі», в якій Суд підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти конкретно і дуже послідовно (рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.12.2020 року у справі №580/1550/20.

При цьому, під час розгляду справи судом встановлено, що в рамках здійснення господарської діяльності ТОВ «Октан Груп» 25.01.2015 було укладено з ПП «Окко-Бізнес Контракт» договір відповідального зберігання №01.02/15.

Також, 30.12.2016 ТОВ «Октан Груп» уклало договір відповідального зберігання №30.12/16 з ТОВ «Інтер Інвест Груп».

Згідно із умовами даних договорів ТОВ «Октан Груп» (зберігач) зобов`язується за плату надавати послуги по прийманню, зливу, зберіганню та відпуску - відвантаженню нафтопродуктів протягом дії договорів та повернути ПП «Окко-Бізнес Контракт» та ТОВ «Інтер Інвест Груп» (поклажедавцеві) за першою його вимогою отриманий на зберігання товар.

Також, договорами визначено, що переданий на зберігання товар у власність зберігача не переходить, та він не має права користуватися та/або розпоряджатися переданим на зберігання товаром та будь-яким чином відчужувати його третім особам.

Передача товару, який знаходився на відповідальному зберіганні у ТОВ «Октан Груп» на адресу вищезазначених підприємств відбувалась на підставі договорів відповідального зберігання, актів приймання нафтопродуктів на відповідальне зберігання, актів передачі нафтопродуктів з відповідального зберігання, актів звірок по руху нафтопродуктів на відповідальному зберіганні, копії яких наявні в матеріалах справи.

За приписами п.п.14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального, з якого сплачено акцизний податок, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу.

Крім того, суд звертає увагу, що Податковий кодекс України не містить окремо умов для відвантаження товару, який перебуває на відповідальному зберіганні, платник податків не має іншого виходу, як виписати акцизну накладну, на відвантажений з відповідального зберігання товар.

В самому акті перевірки контролюючим органом не відображено та не надано оцінку первинним документам, що були надані позивачем на підтвердження факту зберігання пального.

Відтак, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, суд вважає недоведеним факт реалізації ТОВ "Октан Груп" пального без наявності ліцензії.

Згідно вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247 КпАП України, суд

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 164 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Г. Середня