Справа № 161/2456/21
Провадження № 3/161/1470/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, не судимого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

31.01.2021 року о 13.30, в м. Луцьку по пр-ту Перемоги, 20, ОСОБА_1 , керував автомобілем GEELY MR-7151 A, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою ДВС № 46973062 від 23.03.2018 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав та пояснив суду, що йому було відомо про існування відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами через наявність значної заборгованості по аліментах. Проте, 31.01.2021 року у нього виникла необхідність сісти за кермо свого автомобіляє. 31.03.2021 року близько 13.30 за порушення ПДР України його було зупинено працівниками поліції та складено відповідні адміністративні матеріали.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, окрім визнання останнім своєї вини, також підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 526990 від 31.01.2021 року (а.с. 1);

-постановою ст. державного виконавця Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області Ледвовка В.М. від 23.03.2018 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з наявністю у нього заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 32793 грн., було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 2).

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, суб`єктивною стороною вищевказаного правопорушення є вина у формі як умислу, так і необережності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 фактично підтвердив ту обставину, що правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП ним було вчинене у формі умислу, оскільки як він безпосередньо пояснив суду, йому було достовірно відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, однак дану заборону він свідомо проігнорував.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень, що посягають на безпеку дорожнього руху, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить щире каяття у вчиненому; обставини, що обтяжують відповідальність останнього судом не вбачаються.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Як вбачається із постанови ст. державного виконавця Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області Ледвовка В.М. від 23.03.2018 року, заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 32793 грн., внаслідок виникнення якої ОСОБА_1 обмежено у праві керування транспортними засобами, була нарахована у виконавчому провадженні № 46975062, відкритому з метою примусового виконання виконавчого листа, виданого 14.04.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі № 161/20488/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 643 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів, виходячи із присудженої суми до сплати щомісячно, судом достовірно встановлено, що аліменти останнім, станом на день встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, з моменту відкриття виконавчого провадження № 46975062 не сплачувалися взагалі.

При цьому, попри надану в ході розгляду даної справи ОСОБА_1 можливість подати до суду докази сплати аліментів у виконавчому провадженні № 46975062 хоч у якомусь розмірі, останнім таких доказів надано не було.

Вищевказане свідчити про відсутність дійового каяття ОСОБА_1 та, з урахуванням наведеного вище у своєму системному взаємозв`язку, в повній мірі виключає застосування до останнього положення ст. 22 КУпАП.

Крім того, на переконання суду, звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене, може підірвати як авторитет правоохоронних органів, так і авторитет органів судової та виконавчої влади, а також сприятиме формуванню думки суспільства про безкарність за порушення в сфері забезпечення правил дорожнього руху та порушуватиме принципи встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 126, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська