справа № 753/2561/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2021 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києв Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 015828 від 22 січня 2021 року, ОСОБА_1 22 січня 2021 року о 09 год. 19 хв., керуючи транспортним засобом MAN TAX 26.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по Бориспільському шосе в напрямку м.Києва, під час обмеження рух великогабаритного транспорту після зупинення, продовжив рух, проігнорувавши вимогу про зупинку, внаслідок чого його було зупинено шляхом переслідування, блокування службовим автомобілем, чим порушив вимоги п. 2.4. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

До суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, згідно якого просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що при складанні протоколу з боку поліцейського суттєво порушені вимоги ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі не зазначено нормативний акт, тобто не зазначена частина статті, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення; не розкрито суть адміністративного правопорушення. Також, на момент оформлення адміністративного матеріалу не були відсутні будь-які поняті чи свідки, які б могли підтвердити факт порушення законних вимог поліцейських про зупинку. Також, до матеріалів справи не залучено фото-, відеозапису моменту правопорушення з його боку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав клопотання, в якому просить суд про розгляд справи у його відсутність та про закриття адміністративного провадження по справі відносно нього у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею, а також за наявності відповідною частиною статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наявність складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів, обов`язок надання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за частинами 1, 2 ст. 122-2 КУпАП наступає у разі невиконання водіями вимог про зупинку, зокрема:

- невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу;

- невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається в тому числі нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Всупереч зазначених норм при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особою, якою складено протокол, порушені вимоги ст. 256 КУпАП, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дії останнього кваліфіковано за статтею 122-2 КУпАП, без вказівки на відповідну її частину, що унеможливлює об`єктивний розгляд справи та прийняття законного рішення, оскільки кожна з частин передбачає завершений склад адміністративного проступку.

Також, встановлено, що в порушення вимог п. 10 розділу VIІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі за текстом Інструкція), затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 записи у зазначеному протоколі здійснені не розбірливим почерком,а прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , його місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського, який склав зазначений протокол, не записані друкованими літерами.

Крім того, в порушення вимог п./п. 4 п. 1 розділу IІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, жодного доказу, який містить інформацію про правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею встановлено, що в ході складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були допущені істотні порушення норм КУпАП, положень вищезазначеної Інструкції, оскільки у протоколі не зазначено нормативного акту, який передбачає відповідальність за зазначене у протоколі правопорушення та до протоколу не додано жодного доказу, який містить інформацію про правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведені факти, враховуючи матеріали справи, порушення норм КУпАП, положень вищезазначеної Інструкції при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , суддя прийшов до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 122-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів.

Суддя звертає увагу на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, тому кваліфікація дій правопорушника за ст. 122-2 КУпАП без кваліфікуючих ознак та доказової бази є грубим порушенням вимог закону, оскільки згідно з вимогами ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Рішенням Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суддя приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення, який є єдиним доказом правопорушення у наявній справі, не можна визнати доказом його вини у розумінні ст. 251 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та вважає необхідним провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 122-2, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 278-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення № 753/2561/21 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.