Справа № 944/5537/21
Провадження №3/944/3448/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління Патрульної Поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, викладача «Академії розвідки», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

29 вересня 2021 року о 20 год 15 хв ОСОБА_1 на автодорозі Коти - Старичі керував автомобілем марки «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився. Будь-яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи судом не отримано, тому суд вважає за можливе з дотриманням вимог ст.268 КУпАП провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

21.10.2021 на адресу суду надійшло клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення за місцем його проживання до Корольовського районного суду м.Житомира.

Розглянувши заявлене клопотання, суддя приходить до висновку про його необґрунтованість і в його задоволенні відмовляє, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.2 ст.245 КУпАП).

Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника. Тобто розгляд адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається виключно за місцем його вчинення незалежно від бажання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за ст. 130 КУпАП за місцем проживання правопорушника законом не передбачено, адміністративний протокол має бути направлено для розгляду до суду, юрисдикція якого поширюється на територію, де було вчинене правопорушення і не може бути прийнятий для розгляду будь-яким іншим судом.

Окрім цього Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» вказано, у частині другій статті 276 слова та цифри "частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 виключено.

Нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не передбачене.

Таку ж позицію висловив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», в якій зазначив, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення стверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185876 від 29.09.2021 року; де у поясненнях особи, що притягується до адміністративної відповідальності зазначено «керував авто, після ДТП, продув алкотестер Драгер тест №883 2.54 проміле, згідгний, прошу передати до поліції претензій немаю»;

- тестуванням на алкоголь до протоколу серії ДПР18 №185876 від 29.09.2021 року згідно якого результат тесту 2.54 проміле;

- відеозаписом на CD-диску, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, в подальшому пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат становить 2.54 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, тяжкість вчиненого, у сукупності із ступенем суспільної небезпечності скоєного правопорушення, вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, із змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлена ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи за підсудністю відмовити.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя Ю.М. Колтун