Єдиний унікальний номер 359/9091/20
Апеляційне провадження № 33/824/1430/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду ОСОБА_1 , звільняючись з посади начальника відділу організації документообігу та контролю Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішнього переміщення осіб України, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст.45 цього Закону несвоєчасно без поважних причин, будучи зобов`язаною до 00:00 години 14.04.2020 року, лише 29.05.2020 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом. Зокрема апелянт зазначає, що судом залишено поза увагою той факт, що на час подання декларації апелянт мала скрутні життєві обставини, окрім того на час звітного періоду в країни було запроваджено карантинні заходи, внаслідок яких спеціальний орган повідомив про продовження строків подання декларації. Також апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що на офіційній сторінці відповідного органу таке повідомлення міститься і на даний час. Крім іншого, апеляційна скарга містить в собі також прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який на думку апелянта пропущений ним з поважних причин .

З матеріалів справи вбачається, що текст оскаржуваної постанови суду першої інстанції було вручено ОСОБА_1 06.01.2021 р. Оскільки десятиденний термін після винесення постанови припадав на святковий день, апелянт 07.01.2021 р. направила апеляційну скаргу поштовим зв`язком безпосередньо на адресу апеляційного суду, однак така скарга була їй повернута у зв`язку з недотриманням процедури подання скарги через суд першої інстанції. Після отримання вказаного листа апеляційного суду скаргу було подано повторно 21.01.021 р. через суд першої інстанції.

Враховуючи несвоєчасне вручення оскаржуваної постанови суду та нетривалий термін пропуску строку, викликаний помилковим направленням скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а також з метою забезпечення реалізації права особи на апеляційний перегляд судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено , що вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2020 рок у№47-01/104/20. При цьому судом не прийнято до уваги доводи ОСОБА_1 щодо запровадження карантинних заходів на території країни, а також розміщення повідомлення спеціальним уповноваженим органом про продовження терміну подання усіх декларацій (в тому числі й декларації при звільненні) до 01 червня 2020 р.

З наведеною позицією суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим постановив рішення, яке не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації.

Так за своїм характером карантин є абсолютно новою та незвичайною процедурою. При цьому НАЗК є спеціально створеним органом, який в свою чергу уповноважений не лише контролювати дотримання антикорупційного законодавства, а й зобов`язаний роз`яснювати порядок застосування вказаного законодавства. На сайті вищевказаного органу було розмішено роз`яснення з приводу того, що у зв`язку із запровадженням карантинних заходів термін подання як щорічних декларацій, так і декларацій при звільненні, продовжено до 01.06.2020 року.

Під час апеляційного розгляду ані прокурором, ані представником НАЗК не було спростовано факт розміщення такого оголошення. Більш того, таке оголошення на офіційній стронції НАЗК міститься і на даний час. За таких умов, враховуючи винятковість карантинних обмежень та зважаючи на відповідну інформацію від спеціального органу про продовження термінів подання декларації при звільненні апелянт була впевнена в добросовісності своєї поведінки, об`єктивно не вбачаючи необхідності перевіряти представлену НАЗК інформацію. При цьому зважає суд і на те, що декларацію було подано 29.05.2020 року, тобто в межах строку, що міститься в повідомленні НАЗК. Вищевказані обставини виключають наявність вини ОСОБА_1 як у формі умислу, так і в формі необережності. В свою чергу відсутність вини призводить до відсутності в діях апелянта повного складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд не поділяє позицію прокурора щодо того, що оскільки сам закон не передбачав зміну строків подання декларації при звільнені, то доводи апелянта в цій частині не заслуговують на увагу. Дана позиція не може вважатися належною, оскільки у разі наявності такої зміни дати подання декларації в тексті закону, мова йшла б про відсутність об`єктивної сторони складу правопорушення. В даному ж випадку отримання інформації, яка хоча і не відповідає положенням Закону, однак була розповсюджена органом, спеціально уповноваженим на врегулювання даних правовідносин, свідчить про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення, про що і було зазначено вище.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба