Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1139/21 Головуючий у 1-й інст. Лось Л. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні за участю секретарів Кошиль О.Ю., Велидчук І.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Омельчука М.М. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, студента 3-го курсу Житомирського автомобільно-дорожнього коледжу-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні 00 копійок.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 об 23 годині 30 хвилин 30.04.2021, в смт Черняхів по вулиці Підварській, 7 керував транспортним засобом Honda-Dio без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager-6820», з результатом огляду 0,86%, чим порушив вимоги п. 2.9(А) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУАП у зв`язку з відсутністю події і в його діях і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою. У зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване постановления вказаної постанови. Вказує, що він не керував мотоциклом, а вів його, оскільки про це його попросив товариш, який був в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності права та обов`язки, у відповідності із ст. 268 КУАП, мені - ОСОБА_1 роз`яснено не було. Крім того на відеозаписі зафіксовано лише проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не саму подію вчинення адміністративного правопорушення та складання протоколу. Також, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівниками поліції не складався та відповідно другий примірник акту мені йому не вручено. Огляд на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 не було здійснено у присутності двох свідків. Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та на мою вимогу не надано і сертифікат відповідності, і свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, як це передбачено п. З, п. 5, п. 6 Глави II Інструкції. Зі змісту оскаржуваної постанови суду на відеозаписі, що міститься на оптичному диску зафіксовано інформацію про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте судом не взято до уваги, той факт що огляд здійснювався з істотним порушенням, оскільки судом не з`ясовано чи дійсно він керував моторолером, як водій чи йшов поруч з ним та оговорив себе, бо повірив словам працівників поліції, у зв`язку з чим чи підлягав проходженню такого огляду. Крім того, судом не з`ясовано обставини, а саме чи розуміє гр. ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення та який зміст він розуміє під поняттям «керування», сидіти на моторолері, завівши двигун та їхати чи вести його у руках поруч з собою, при цьому не привівши в рух двигун. А також суд не звернув увагу, що такий огляд здійснювався без присутності двох свідків. Свідки були залучені лише для підпису в протоколі, проте не були присутні безпосередньо під час здійснення огляду. Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП, провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Омельчук М.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та доповнили апеляційну скаргу тим, що ОСОБА_1 хоча і був в стані алкогольного сп`яніння, проте не керував мопедом.

Апеляційний суд вважає доводи на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови поважними, тому поновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, допитавши свідка, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Ч.1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9(а) Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 079383 від 01.05.2021;

- відеозаписом, що міститься на оптичному диску на якому ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Drager-6820», (а.с.6)

- результатом тестування на алкоголь з результатом огляду 0,86% (а.с.3).

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.04.2021 серії БАА № 823391, якою підтверджується факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом- скутером Хонда Діо за порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху передбачених ч.2 с.122, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 (а.с.4);

- розпискою ОСОБА_1 про некерування всіма видами транпортних засобів в стані алкогольного спяніння на протязі доби. (а.с.5)

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний правопорушником та жодних зауважень з його боку не містить, в тому числі і його наполягань на тому, що він не керував моторолером, а просто вів його поряд. Визнавав вину в тому, що перебував в легкому стані алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник наполягали на закритті справи за відсутністю в діях складу правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 не керував скутером, а вів його, що на думку апелянтів підтверджується матеріалами справи, зокрема даними зазначеними ОСОБА_1 в протоколі де зазначено, що він був у легкому алкогольному сп`янняні однак про те, що він керував моторолером не зазначав, та показаннями свідка ОСОБА_4 .

За поясненнями свідка ОСОБА_4 , цивільна дружина якого є сестрою ОСОБА_2 в той день він був дуже п`яний, попросив ОСОБА_3 його забрати з центра селища, оскільки він не міг вести свій мопед. Вони йшли, ОСОБА_2 вів його мопед по дорозі, а він йшов поруч. ОСОБА_3 не їхав на мопеді. Потім під`їхали працівники поліцї, почали питати документи, він їх не надав, бо їх не було, сказав, що не буде проходити тест на сп`яніння, бо немає підстав і пішов собі, а ОСОБА_2 залишився. Вимоги працівників поліції були до обох, питали про документи у ОСОБА_1 , показали якісь документи. ОСОБА_3 питав про документи на Драгер. Двигун мопеда був вимкнений. ОСОБА_2 його вів руками. Свідок ОСОБА_5 був дуже п`яний тому, навіть мопед вести не зміг. Пам`ятає моментами, точно точно пригадати, коли залишив ОСОБА_3 не може. Про інших свідків нічого не відомо.

Однак слід зазначити, що версія сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_3 не керував мопедом, а лише вів його руками з`явилися лише під час апеляційного розгляду справи. В судовому засіданні ОСОБА_3 визнавав вину і вказував, що керував мопедом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, згідно відеозапису з боді камери поліцейського, ОСОБА_3 працівниками поліції не казав, що він не керував мопедом. Не підтверджує дану версію і свідок ОСОБА_5 , оскільки його показання не повні, через те, що він був дуже п`яний та пам`ятає все моментами. Крім того він є другом ОСОБА_3 , тому заінтересованою особою. Натомість такі доводи крім інших доказів у справі спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.04.2021 серії БАА № 823391, якою підтверджується факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом- скутером Хонда Діо за порушення водієм ОСОБА_1 ч.2 ст,122, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 Правил дорожнього руху України.

Твердження ОСОБА_1 про те, що під час складання протоколу працівниками поліції не було роз`янено право на захист та порядок проходження огляду на стан сп`яніння не спростовує того, що він керував мопедом в алкогольному сп`яннні, як наслідок його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не може бути безумовною підставою для скасування постанови суду.

Те, що відеозапис з боді камери працівника поліції є фрагментним та таким, що починається саме з проходжененя огляду на стан алкогольного сп`яніння не може свідчити про недопустимість такого доказу, оскільки працівники поліції не вмикають безперервно боді камеру, а фіксують лише істотні моменти, через те, що вона є портативною та швидко розряжається,

Доводи про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було здійснено у присутності двох свідків також є неспроможними, оскільки згідно із змінами внесеними у ст.130 КУпАП, з 17 березня 2021 року якщо огляд на стан сп`яніння фіксується на відеозапис, присутність двох свідків не вимагається.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги з доповненнями про необхідність закриття провадження у справі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду у справи, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП з мотивів, наведених в апеляційній ОСОБА_3 та доповненнях до неї, апеляційний суд не вбачає.

Однак слід зазначити, що згідно доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 , він ніколи не отримував свідоцтво на право керування транспортним засобом.

З метою перевірки доводів ОСОБА_3 , регіональний сервісний центр №1841 на запит надав відповідь, згідно з якої вбачається, що гр. ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував, тому відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до нього не може застосуватися стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

З огляду на викладене постанова суду підлягає скасуванню в частині накладання стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік

В решті постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.130 КУпАП в частині накладання стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік скасувати.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: