ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно постанови районного суду, 22 грудня 2020 р. ОСОБА_1 приблизно о 00:46 год. керував автомобілем марки ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. П.Орлика 2А з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в ЧОНД відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч 1 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджує, що районний суд при розгляді даної адміністративної справи не з`ясував обставин, які мають значення для справи, чим порушив норми процесуального та матеріального права.

ЄУНСС 727/88/21

Справа №33/822/123/21 Головуючий у І інстанції: Літвінова О.Г.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Струбіцька О.М.

Посилається на те, що не відмовлявся пройти огляд в лікаря нарколога, проте в силу фізіологічних можливостей не зміг надати біологічні зразки для аналізу.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що у матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, однак відео з лікарні взагалі немає.

Вказує, що наркотичні засоби ніколи не вживав, через хворобу його обличчя блідого кольору, що слугувало неодноразовою підставою для виникнення підозри у працівників поліції.

Крім того, звертає увагу на те, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», так відповідно до п.171 ч.2 даного закону керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння включено в ст. 286-1 КК України.

Таким чином, на думку апелянта, керуванням транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з 01.07.2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

Просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2021 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його захисника Данко М.В., які підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративного провадження, дослідивши наявний відеозапис з нагрудної відеокамери працівників поліції апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що постанова районного суду не відповідає вищевказаним нормам закону.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що і притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Крім цього, вищезазначеною Інструкцією розділом ІІ п.12 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Обґрунтовуючи рішення, районний суд у постанові від 15 лютого 2021 року вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022100 від 22.12.2020р., поясненнями свідків від 22.12.2020 року, а також відеозаписом з нагрудної відеокамери.

Згідно п. 5 розділу II "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р. встановлено, що з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції поліцейський зобов`язаний включити портативний відеореєстратор та вести безперервну відео зйомку ним до завершення виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З переглянутого, в судовому засіданні апеляційного суду, відео з нагрудних відеокамер працівників поліції вбачається, що дане відео є неповним, на даному відеозаписі не відображено перебування ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, не зафіксовано його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не зафіксовано свідків, які зазначені в матеріалах справи.

Неповнота даного відеозапису позбавляє апеляційний суд можливості спростувати твердження апелянта, який під час апеляційного розгляду пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду у лікаря нарколога, однак не зміг здати біологічний матеріал в силу своїх фізіологічних можливостей, про що він і повідомив працівників поліції, однак останні не запропонували йому жодного іншого відбору біологічного середовища та вказали, що він відмовляється від огляду.

Відповідно до розділу ІІІ п.12, п.13 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Отже, ОСОБА_1 у разі неможливості відібрання зразку сечі з фізіологічних особливостей мали б запропонувати здати аналіз крові, що зроблено не було.

Доводів на спростування твердження апелянта не надано працівниками поліції до матеріалів справи та не здобуту під час апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №022100 від 22.12.2020р. не відповідає вимогам передбаченим ст. 256 КУпАП, постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Районним судом проведено неповний судовий розгляд, без належно встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, без надання належної правової оцінки доказам даного адміністративного провадження.

Як наслідок, районний суд прийшов до поспішного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ні районний суд, ні апеляційний суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст.245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2021 року - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

15.03.2021 року

(дата засвідчення копії)