Справа №461/2756/21
Провадження №3/461/1579/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №198296 від 02.04.2021 року, 19.02.2021 року о 21 год. 00 хв. у м.Льовові на вул.Стуса, 2, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за належне утримання оглядового колодязя, допустив несправність обойми оглядового колодяза на прїзній частині, внаслідок чого утворилась вибоїна, чим порушив правила, норми та стандарти автодороги, що стало причиною ДТП за участю автомобіля Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдано матеріальних збитків.

Таким чином, на думку органу поліції, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.11 ДСМ, ч.3 ст.12 ЗУ «Про дорожній рух», п.1.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.140 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення заперечив, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 4 ст.140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, за вказаною статтею КУпАП, може бути притягнено до відповідальності службова або посадова особа, до кола повноважень та обов`язків якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Згідно п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, посадові особи, згідно ст.14 КУпАП, підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Отже, посадова особа притягається до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП виключно у тому випадку, якщо адміністративне правопорушення є результатом неналежного виконання службових обов`язків цієї службової особи. При цьому, невиконання не будь-якого, а саме того обов`язку, який передбаченого абзацом 5 ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух».

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч.4 ст.140 КУпАП, суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 , як відповідальна особа допустив виникнення вибоїни на проїжджій частині дороги на вул.Стуса, 2 у м.Львові, внаслідок чого, відбулась ДТП з участю автомобіля, що завдало матеріальних збитків.

Встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника РЕД-1 ЛКП «Львівводоканал».

Відповідно до листа ГРА ЛМР від 24.03.2021 року, ДТП відбулось через вибоїну, яка була спричинена несправністю обойми люку ЛМКП «Львівводоканал».

Посадовою інструкцією начальника РЕД-1 ЛКП «Львівводоканал» встановлено ряд обов`язків ОСОБА_1 на займаній посаді. Визначено відповідальність ОСОБА_1 за невиконання покладених на нього обов`язків.

Водночас, зі змісту наведеної інструкції не вбачається, що ОСОБА_1 , як начальник РЕД-1 ЛКП «Львівводоканал», є відповідальною особою за дотримання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, інших дорожніх споруд, оскільки жодним пунктом цього положення цього не передбачено.

Відповідно до листа ЛМКП "Львівводоканал", на запит Управління патрульної поліції м.Львова від 25.02.2021 року, підприємство не є власником (балансоутримувачем) будь-якої вулично-шляхової мережі в м.Львові, а відтак, посадової особи на яку покладено обов`язок постійного контролю за експлуатаційним станом вулично-шляхової мережі на вул. Стуса у м.Львові на підприємстві немає.

Наявні в матеріалах справи документи досліджені судом та засвідчують наявність пошкоджень на проїжджій частині. Водночас, вказані докази самі по собі не доводять причетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення.

Стаття 9 ЗУ «Про дорожній рух» встановлює, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів;

забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

організація і здійснення заходів, спрямованих на захист навколишнього природного середовища;

забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях;

передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам;

визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів;

передача права на будівництво комунальних та інших споруд, прокладання комунікацій, на захисні роботи і споруди, сервісні споруди та обладнання відповідно до чинного законодавства;

проведення робіт по створенню і утриманню придорожніх зелених насаджень та інше;

термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства;

впровадження на аварійно-небезпечних ділянках та місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху;

забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху;

своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Стаття 24 цього ж Закону встановлює, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У відповідності до ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Статтею 21 Закону встановлено, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за:

1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів;

2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв;

4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом;

5) забезпечення проведення аудиту або перевірки безпеки автомобільних доріг згідно з вимогами цього Закону, інших актів законодавства України, національних стандартів України, а також вжиття необхідних заходів за результатами проведення аудиту безпеки автомобільних доріг або перевірки безпеки автомобільних доріг.

Таким чином, контроль за автомобільною дорогою зобов`язані здійснювати власники автомобільних доріг або уповноважені ними органи, яким ЛМКП "Львівводоканал" не являється. Так само, до посадових обов`язків начальника РЕД-1 Галицького району ЛМКП «Львівводоканал» не входить постійний нагляд за станом дорожнього покриття та його елементами.

Вищенаведений лист Галицької районної адміністрації ЛМР наведених обставин не спростовує, оскільки в такому йдеться про водопровідні та каналізаційні мережі. Натомість, ГРА ЛМР не надала на запит поліції інформацію стосовно того, на який орган чи посадову особу покладено обов`язок щодо контролю за експлуатаційним станом вулично-шляхової мережі на вулиці Стуса у м.Львові.

Згідно ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні не доведено винуватість останнього.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , то відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.140, 247, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько