Справа № 204/6785/21
Провадження № 3/204/3139/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Білик І.А., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка знаходиться у декретній відпустці, заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №247331 від 23 серпня 2021 року, згідно якого 23 серпня 2021 року о 13 год. 00 хв., у м. Дніпро, біля будинку №4 по вул.Новокримська (сквер ім..Академіка Янгеля), ОСОБА_2 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в погрозах фізичною розправою, переслідуванні, висловлюванні нецензурною лайкою в його адресу, що принижує його честь, а також умисні дії економічного характеру, що полягали у позбавленні коштів та документів, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 , за що ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнала, зазначивши, що ніяких протиправних дій відносно свого чоловіка ОСОБА_3 , вона не вчиняла. Домашнє насильство відносно неї постійно чинить її чоловік ОСОБА_3 , ображаючи її, погрожуючи їй фізичною розправою, у зв`язку із чим вона змушена викликати працівників поліції, щоб заспокоїти чоловіка. Просила закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Суду пояснила, що дійсно 23 серпня 2021 року о 13 год. 00 хв., коли вона поверталася із прогулянки зі своїм сином ОСОБА_4 , 2020 року народження, їй зателефонував її чоловік ОСОБА_3 і сказав, що бажає побачити сина. Вона повідомила, що на даний час вони знаходяться у сквері ім.Академіка Янгеля у м. Дніпро, біля будинку №4 по вул.Новокримська. ОСОБА_3 прийшов до них, вони разом гуляли. Однак, коли прийшов час повертатися додому, ОСОБА_3 почав чіплятися до неї, ображав її грубими словами, нецензурно лаявся відносно неї, хватав за руки, погрожував фізичною розправою, повідомивши, що наступного разу візьме із собою пістолет і при цьому не хотів віддавати їй сина. Вона просила залишити їх у спокій і не чіплятися до них. Однак, ОСОБА_3 продовжував свої протиправні дії відносно неї. З труднощами, вона забрала дитину, пішла додому та викликала поліцію, оскільки побоювалася дій чоловіка. Коли приїхали працівники поліції, то з незрозумілих підстав склали протокол як відносно її чоловіка так і відносно неї. Обставини, зазначені у даному протоколі не відповідають дійсності, оскільки це чоловік вчинив відносно неї домашнє насильство, погрожуючи їй фізичною розправою та принижуючи її. З травня 2021 року вони з чоловіком мешкають окремо. Чоловіка вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вересні 2021 року, що підтверджується копіє постанови. 09.09.2021 року вона направила до ВП№6 ДРУП заяву про вчинення відносно неї її чоловіком ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 КК України (погроза вбивством), що підтверджується копією вказаної заяви.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Скалецький В.А. в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_2 і просив закрити провадження відносно ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП його дружину ОСОБА_2 , підтвердивши обставини, зазначені у протоколі. Також, пояснив суду, що 23 травня 2021 року приблизно о 13.00 год. він разом із дружиною ОСОБА_2 та їх малолітнім сином ОСОБА_5 , прогулювалися у сквері по вул.Академіка Янгеля в м.Дніпро. Під час прогулянки вони обговорювали графік прогулянок з дитиною та спільну поїздку до його батьків в м.Перещепино. Також, він просив дружину надати йому копії медичних документів сина для консультації у лікаря. Також, звертався до дружини з приводу вивозу їх сина з місця проживання, без його згоди. У відповідь ОСОБА_2 почала його ображати і висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, принижуючи його честь та гідність, зупинила прогулянку та викликала поліцію, даючи завідомо неправдиві свідчення. Він проводив сім`ю до помешкання та дочекався поліцію. Також, зазначив, що ОСОБА_2 не дозволяє йому бачитися з його малолітнім сином, у зв`язку з чим між ними постійно виникають сварки, після чого ОСОБА_2 викликає працівників поліції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, додано наступні докази, які досліджені судом в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №247331 від 23.08.2021 року, копія рапорту працівника патрульної поліції Куліш В. від 23.08.2021 року, заяву ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 від 23.08.2021 року.

Однак, вказані докази не можуть бути визнані достовірними та достатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є суперечливими та неузгодженими між собою, а сам факт звернення ОСОБА_3 з заявою, та складення протоколу про адміністративне правопорушення самі по собі не можуть бути достатніми доказами у справі.

При цьому, в судовому засіданні захисником ОСОБА_2 -Скалецьким В.А. надана постанова суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Так, згідно вказаної постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2021 року, яка набрали чинності, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що мало місце 03 серпня 2021 року. Також, в судовому засіданні захисником надана постанова суду про закриття провадження відносно ОСОБА_2 . Так, згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2021 року, яка набрала чинності, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Санкція ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В матеріалах справи відсутні дані, про конкретні правові докази, які б у свою чергу, давали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_2 будь-якого насильства відносно членів її сім`ї, а саме відносно її чоловіка ОСОБА_3 в наслідок чого була завдана шкода здоров`ю потерпілої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.173-2 ч.1, ст.247 ч. 1 п. 1, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя І.А. Білик