Справа № 369/7082/21
Провадження № 3/369/4788/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Харченка С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 233947, 16 травня 2021 року о 01:04 год., водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Mazda 6» днз НОМЕР_1 , по вул. Київська в с. Білогородка Бучанського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я відмовилася в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнала та пояснила, що 16 травня 2021 року близько 01:00 год. перебувала разом зі своїм чоловіком, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися у автомобілі, який був припаркований на узбіччі. Того дня їздила, щоб забрати чоловіка з корпоративну та жодних алкогольних напоїв не вживала. Під час спілкування з працівниками поліції вони від чоловіка відчули запах спиртного та запропонували на місці пройти тест на стан сп`яніння, на що остання відмовилася та вимагала відвезти її до закладу охорони здоров`я, однак працівники поліції їй відмовили та склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стверджувала, що при пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння свідків не було тому їй незрозуміло звідки взялися письмові пояснення свідків в матеріалах справи. Письмового направлення до закладу охорони здоров`я їй також не вручено. Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис відзнятий на нагрудну камеру працівниками поліції на місці події. Письмове пояснення написане нею у протоколі про адміністративне правопорушення під тиском та під диктовку працівників поліції. Вважає, що працівниками поліції грубо порушено її права та неправомірно складено протокол про адміністративне правопорушення щодо неї.

У свою чергу, захисник Харченка С. В. в інтересах водія ОСОБА_1 в судовому засіданні звернувся з клопотанням про закриття провадження по справі щодо її довірительки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання аргументував тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме письмові пояснення свідків, відеозапис з місця події, де вбачається, що автомобіль рухався та був зупинений працівниками поліції. Крім того, при складенні протоколу працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб, а саме у закладі охорони здоров`я та не вручено їй письмового направлення до такого закладу. Звернув увагу суду, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять точного часу їх складання, та враховуючи пояснення ОСОБА_1 , що свідків на місці події не було вважає їх недопустимими доказами по справі. Крім того, вважає, що протокол серії ААБ № 233947 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить точної вказівки на місце вчинення адміністративного правопорушення, містить незрозумілі скорочення, а також складено нерозбірливо. Також, працівниками поліції в порушення вимог закону ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав та обов`язків, позбавивши права надати особисті пояснення в той самий час протокол. Таким чином вважає, що матеріали справи не містять жодного допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ЇЇ огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858. На підтвердження власних тверджень просив суд викликати та допитати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 , яки нібито отримав під своє зберігання автомобіль «Mazda 6» днз НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі, для надання пояснень про обставини справи, які мали місце 16 травня 2021 року близько 01:04 год. по вул. Київська в с. Білогородка Бучанського району Київської області.

Клопотання захисника Харченка С. В. про виклик та допит у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом задоволено в повному обсязі та здійснено відповідні виклики у судове засідання.

Однак на численні ви клики до суду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

При цьому, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що того дня разом з дружиною ОСОБА_1 , перебували у власному автомобілі «Mazda 6», днз НОМЕР_1 , який перебував припаркований на узбіччі. В цей час під`їхали працівники поліції та стали наполягати пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому не повідомляючи, які ПДР України ними було порушено. При цьому, жодних свідків присутніх не було, під диктовку зобов`язали його написати, що отримав на зберігання їх спільний автомобіль та зобов`язується не допускати дружину до керування ним. В його пристуності також його дружину зобов`язали написати, що вона випила стакан вина.

Враховуючи вищевикладене, захисник Харченко С. В. просив його клопотання задовольнити а провадження у справі щодо його довірительки ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 , та доводи й клопотання її захисника Харченка С. В., дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пояснення свідка ОСОБА_4 , суд дійшов такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 - 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, які вказують про керування ОСОБА_1 автомобілем «Mazda 6», днз НОМЕР_2 , 16 травня 2021 року о 01:04 год. по вул. Київській в с. Білогородка Фастівського району Київської області, його зупинення працівниками поліції та відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме в матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамери патрульного поліцейського.

Також, в судовому засіданні при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що письмові пояснення свідків не містять вказівки на час коли водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, що ставить під сумнів їх належність та допустимість, як доказів у співставленні з поясненнями наданими ОСОБА_1 про відсутність свідків на місці події.

Поряд з цим, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на численні виклики до суду не з`явилися та не надали власних пояснень про обставини подій, які відбувалися того дня.

Крім того, в матеріалах справи № 369/7082/21, відсутнє направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що також є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Також, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_4 , а саме те, що їх автомобіль стояв на узбіччі припаркований, а його зобов`язали працівники поліції написати письмове зобов`язання про отримання на зберігання транспортного засобу «Mazda 6» днз НОМЕР_1 , ставить під сумнів суду про допустимість даного зобов`язання, як доказу по справі.

Таким чином, за даних конкретних обставин, під час оформлення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та фіксування його результатів поліцейський не дотримався відповідного алгоритму дій (процедури) при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи й клопотання її захисника Харченка С. В., пояснення свідка ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 233947 від 16 травня 2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , письмове зобов`язання ОСОБА_4 про зберігання автомобіля «Mazda 6», днз НОМЕР_2 , суд дійшов висновку, що клопотання захисника Харченка С. В. підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП чітко передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 233947 від 16 травня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак