Провадження № 3/761/575/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сидоров Є.В., при секретарі Моісеєву М.Г., за участю прокурора Шкуренка Р.В., особи, відносно якої складений адміністративний протокол ОСОБА_1 , захисника Хобот О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселе, Нікопольського району, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді начальника відділу моніторингу та організації перевірок Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 509 від 03 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу моніторингу та організації перевірок Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, будучи особою начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до п.п. «д» п. 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом, на якого поширюється відповідальність за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушила вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: 09.06.2020 року о 10 годині 57 хвилин несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, не визнала. Вказала, що наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, від 25.03.2020 №206/ос-20 її було призначено на посаду начальника відділу моніторингу та організації перевірок Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України. У цей же день її було ознайомлено з вимогами ст. 24, 26 та 28 ЗУ «Про запобігання корупції». Оскільки перед призначенням на посаду, нею було подано декларацію про доходи кандидата на посаду за 2019, вона вважала, що подавати щорічну декларацію за цей же 2019 рік їй не потрібно. 09.06.2020 працівники антикорупційного відділу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань повідомили її про обов`язок подати щорічну декларацію за 2019 рік і вона відразу її подала. З вимогами ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» її було ознайомлено лише 11.06.2020.

Присутня у судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Хобот О.Г. просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Шкуренко Р.В. підтримав висновки, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора Шкуренка Р.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадянина, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що визначено ст. 10 КУпАП.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції » під корупційним правопорушенням розуміється діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та /або цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.9 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну чи цивільно-правову відповідальність.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу під яким ст.10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного, корупційного правопорушення, правопорушення пов`язаного з корупцією, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття, викладеного в ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст.1 цього Закону, сутність правопорушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана щорічно декларувати свої доходи, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, від 25.03.2020 №206/ос-20 ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу моніторингу та організації перевірок Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

З пояснень ОСОБА_1 , які підтверджені належними та допустимими доказами вбачається, що остання подала відомості про майно, доходи та зобов`язання фінансового характеру за 2019 рік у відповідній декларації кандидата на посаду, поданій 18.03.2020 та, станом на день завершення строку подачі щорічної декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, не була письмово ознайомлена з вимогами ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона (вина у формі умислу) адміністративного правопорушення та негативні наслідки таких дій, а отже, і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, також відсутні.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-6, 247, 280, 283-285, 287-291 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 270 від 01 липня 2020 року, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Є.В. Сидоров