Справа № 310/340/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , учня ДНЗ «Осипенківський професійний аграрний ліцей», за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №287434 від 11.01.2021 29.12.2020 о 20 годині 28 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи біля будівлі «ОПАЛ» за адресою: АДРЕСА_1 , чіплявся до ОСОБА_2 , висловлювався в її бік нецензурною лайкою, хапав за одяг, внаслідок чого порушив громадський порядок, спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в протоколі, проте, свою вину у вчиненні дрібного хуліганства не визнав. Також в судовому засіданні була присутня потерпіла ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що конфлікт стався біля будівлі ДНЗ «Осипенківський професійний аграрний ліцей», проте, жодної знайомої або сторонньої особи поряд із ними не було, конфлікт уваги мешканців не привернув.

Оцінивши в сукупності наявні докази, суддя дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у певній статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суд звертає увагу на те, що однією із обов`язкових ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є, зокрема, вчинення хуліганських дій у громадському місці, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони, тощо.

З матеріалів справи та показань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також потерпілої, слідує, що даний конфлікт відбувся біля гуртожитку ДНЗ «Осипенківський професійний аграрний ліцей», тобто, громадському місці.

Крім того, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

З протоколу про адміністративне правопорушення та з доданих до цього протоколу документів, не вбачається, що дії ОСОБА_1 обумовлені саме хуліганськими мотивами. Конфлікт має приватний характер, відповідно, сварка, що виникла між ними, не характеризується порушенням громадського порядку та негативного впливу на спокій громадян не спричинила.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.173 КУпАП, зокрема, наявності вини у формі прямого або непрямого умислу, що б вказувало на наявність посягання на громадський порядок та є обов`язковою кваліфікуючою ознакою дрібного хуліганства.

Суддя при розгляді справи виходить з того, що склад правопорушення становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 , викладеними в протоколі (відносно ОСОБА_2 ) та настанням наслідків для громадського порядку й спокою громадян, а також доказів вчинення адміністративного правопорушення, що посягає саме на громадський порядок і громадську безпеку, суду не надано.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), «Отцюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany)), «Девеєр проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), «Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria) та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб. Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» (Заява №926/08) зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 173, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А. Вайнраух