Провадження № 33/4808/111/21
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М.,

з участю ОСОБА_1 та його захисника Кота Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 20.01.2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено штраф 340 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12.12.2020 року о 17 год 35 хв в м. Івано-Франківську, керуючи транспортним засобом «Renault Logan» НОМЕР_1 , на перехресті вул. Коновальця з вул. Сахарова, при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі автомобіля «Renault Duster» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та допустив з ним зіткнення, що привело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив вимоги п.2.3.б, 16.13 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вказує, що в постанові помилково зазначено про повне визнання його вини та щире каяття, оскільки під час розгляду даної справи він свою вину не визнавав та вказував що ДТП сталося з вини іншого учасника автопригоди, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на те, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями кожного з них та наслідками, що настали і проводить аналогію з кримінальним законодавством, де згідно Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року виключається відповідальність особи, яка порушила ПДР України вимушено через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Зазначає, що ст.247 КУпАП не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи апелянта та його захисника про підтримання апеляції, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції не враховано вимоги судової практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Із змісту ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП слідує, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою, вона не може містити істотні суперечності.

Оскаржена постанова суду не відповідає вказаним вимогам закону, тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд не може визнати законним й обґрунтованим зміст оскарженої постанови.

Замість викладу на початку мотивувальної частини постанови встановленої судом фабули адміністративного звинувачення про порушення водієм правил дорожнього руху, суд послався на зміст протоколу про адміністративне правопорушення з викладом обставин події. Із такого змісту постанови суду прямо слідує, що суд не встановив яке правопорушення особою вчинено, чим поставив під сумнів свої наступні доводи про доведеність вини ОСОБА_1 за ст. 124 КупАП.

З твердження апелянта слідує, що йому була вручена копія протоколу про ДТП, однак вона мала вкрай низьку якість, не читалася і він не був належно ознайомлений із адміністративним звинуваченням. Апеляційна інстанція позбавлена можливості спростувати ці доводи апелянта. Апеляційний суд розцінює цю обставину як порушення його права на судовий захист, оскільки йому не вручено належної якості акт адміністративного звинувачення.

Недопустими доказами вини ОСОБА_1 є посилання суду на певні документи, зокрема, протокол, схема ДТП, оскільки при цьому суд не розкрив їх доказового змісту. Не допустимим доказом є письмове пояснення правопорушника, оскільки це порушує принцип безпосередності дослідження доказів судом. При цьому апелянт ствердив, що він не визнавав вини у суді першої інстанції, в постанові суду про це вказано помилково.

За таких обставин постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б поверненню на новий судовий розгляд для усунення вказаних порушень і повторного зясування доведеності вини ОСОБА_1 . Ст. 294 КупАП не надає апеляційному суду такого права.

Таким чином в силу вимог ст. 247 п.7 КупАП, яка прямо вимагає закриття розпочатої справи з пропущеним строком давності, апеляційний суд не вправі продовжувати судове провадження, оскільки в цій справі на нині закінчився передбачений ст. 38 КупАП 3-місячний строк давності, тому закриває справу на підставі вказаної норми закону.

Скасування постанови суду першої інстанції не є процесуальною перешкодою для вирішення питання про можливі відшкодування збитків у порядку цивільного судочинства.

Посилання апелянта на винуватість водія автомобіля «Рено» ОСОБА_2 не може бути додатковою підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки в цьому провадженні не може даватись правова оцінка діям іншого водія, оскільки в матеріалах цієї справи немає на нього складеного протоколу про порушення ним ПДР України, які привели до цього ДТП.

Таким чином апеляційна скарга апелянта підлягає частковому задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 20.01.2021 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький