Справа №333/7182/21
Провадження №3/333/2671/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суд м. Запоріжжя, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №672235 від 03.10.2021 року, ОСОБА_1 03.10.2021 року о 17 год. 30 хв., знаходячись біля приміщення ВП №4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд.40 відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції, погрожував застосуванням сили по відношенню до працівників поліції, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.185 КУпАП.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 12.10.2021 року.

У судові засідання, призначені на 05.11.2021 року, 01.12.2021 року та 23.12.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суддя направляв ОСОБА_1 судові повістки на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення на ім`я останнього: АДРЕСА_1 . Судові повістки повернулися до суду із позначкою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був попереджений про розгляд справи у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Таким чином, ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, не з`являвся на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції суду, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

До суду, крім протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 надійшли такі матеріали: протокол про адміністративне затримання, копія протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, копія протоколу опитування ОСОБА_2 , протокол опитування ОСОБА_1 , копія форми оцінки вчинення домашнього насильства, копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , копія рапорта інспектора УПП в Запорізькій області.

Санкцією ст.185 КУпАП передбачено адміністративні стягнення у вигляді: громадських робіт від сорока до шістдесяти годин, або виправних робіт на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №672235 від 03.10.2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 , знаходячись біля приміщення ВП №4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд.40 відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції, погрожував застосуванням сили по відношенню до працівників поліції.

За диспозицією ст.185 КУпАП порушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З об`єктивної сторони злічна непокора характеризується пасивними формами поведінки і стосується завжди законної вимоги працівника поліції як представника державної влади, яка, таким чином, має бути пред`явлена за наявності до того підстав та за формою, установлених законом, положеннями і статутами про несення служби.

Також, у диспозиції зазначеної статті передбачено, що вимоги працівника поліції повинні бути пред`явлені при виконанні ним службових обов`язків. Про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, а також пред`явлене відповідне посвідчення працівника міліції.

У протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній «відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції, погрожував застосуванням сили по відношенню до працівників поліції».

Водночас, у протоколі не зазначається: які саме були законні розпорядження і у якій формі вони були викладені; ким саме з працівників поліції ці розпорядження надавалися; у чому саме полягала злісна непокора, так як працівник поліції у своєму протоколі про «злісну» непокору взагалі не вказує.

Вказані обставини судом не були встановлені і під дослідження матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, дані у копіях: протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, протоколу опитування ОСОБА_2 , форми оцінки вчинення домашнього насильства, рапорту інспектора УПП в Запорізькій області взагалі не стосується фактів, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Протокол опитування останнього лише містить посилання на те, що ОСОБА_1 не буде давати пояснення, враховуючи надане йому право у ст.63 Конституції України.

Крім того, суддя звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за ч.1 ст.185 КУпАП, хоча у вказаній статті є лише єдина частина. Також, у вказаному протоколі відсутні посилання працівників поліції на те, що встановлені свідки зазначеного правопорушення ОСОБА_1 .

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, з огляду на досліджені матеріали відносно ОСОБА_1 , вважаю, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також докази поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, у зв`язку з чим, вважаю за необхідне провадження по цій справі закрити.

Керуючись ст.ст. 185, 245, 247, 251, 252, 260, 261, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод