Провадження № 3/331/328/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дніпровка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, працевлаштованого на посаді плавильника в «ЗТМК», який має вищу освіту, сімейний стан офіційно неодружений, проживає в цивільному шлюбі, державна реєстрація місця проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024354 від 19 грудня 2020 року, 19 грудня 2020 року, о 20 годині 30 хвилин у місті Запоріжжя по вулиці Яценко № 16 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом «ВАЗ - 21093», державний номерний знак: НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER ALCOTEST 6820» ARНЕ 0225. Тест № 872. Результат позитивний: 2,31 %. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

Присутній при розгляді справи ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив суду, що 19.12.2020 року він не керував транспортним засобом, він був пасажиром, а за кермом була цивільна дружина ОСОБА_2 . Так, 19.12.2020 року приблизно о 20 годині 15 хвилин, коли вони поверталися додому, позаду з`явився службовий автомобіль поліції, на якому були увімкнені проблискові маячки. Дружина зупинила автомобіль, через деякий час до автомобіля підійшли співробітники поліції, які спитали «Хто був за кермом?», на що і ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповіли, що саме ОСОБА_2 була за кермом. ОСОБА_2 разом з дітьми, які були в автомобілі, на деякий час відійшли до автозаправки. В цей час, співробітники поліції залучили двох свідків та запропонували ОСОБА_1 пройти тестування за допомогою технічного приладу «Драгер». Незважаючи на те, що ОСОБА_1 пояснював, що не він був за кермом, співробітники поліції саме відносно ОСОБА_1 склали протокол про адміністративне правопорушення.

Також в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила, що автомобіль «ВАЗ - 21093», державний номерний знак: НОМЕР_1 належить їй, хоча і зареєстрований на іншу особу. 19.12.2020 року весь день в цілому та, зокрема, приблизно о 20 годині 15 хвилин саме вона керувала автомобілем «ВАЗ - 21093», державний номерний знак: НОМЕР_1 . Додатково ОСОБА_2 пояснила, що автомобілем «ВАЗ - 21093», державний номерний знак: НОМЕР_1 завжди користується саме вона, ОСОБА_1 дуже рідко, керує вказаним автомобілем. З яких причин співробітники поліції склали протокол саме відносно ОСОБА_1 їй невідомо.

Судом для всебічного та повного дослідження обставин справи було викликано для допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом надіслання судових повісток, однак останні до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до правил статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024354 від 19 грудня 2020 року, довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП майора поліції Ю.Ніценко, згідно якої: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має; отримував посвідчення водія: НОМЕР_2 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, архів правопорушень, роздруківку результатів тесту спеціального технічного приладу «DRAGER» за № 872 від 19.12.2020 року, письмові пояснення свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 19 грудня 2020 року, рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області, лейтенанта поліції О.Рибалки; відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з якого встановлено: проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER», суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнає.

Вматеріалах доданих до справи відсутні докази, що саме ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, що підтверджується оглянутим відеозаписом, який було долучено до матеріалів справи.

З наданих суду адміністративних матеріалів та оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Натомість, з запису нагрудних камер поліцейських вбачається лише проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «DRAGER ALCOTEST». Крім того, факт керування також спростовується показаннями, наданими у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 .

Суддя наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені доказами долученими до протоколу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши надані суду докази, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення відсутність передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 130, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик