ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 Справа №607/1563/21

Провадження №3/607/866/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

-за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 24 січня 2021 року об 11 год. 50 хв. в м.Тернопіль по вул. Тарнавського керував транспортним засобом «АUDI A4», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального приладу газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager ARBF-0443» (повірка дійсна до 15.10.2021 року), на табло якого висвітило показник 2.36 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

24 січня 2021 року об 11 год. 50 хв. в м.Тернопіль по вул. Тарнавського ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «АUDI A4» державний номерний знак НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volksvagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 б,12.1,13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що відсутні докази того, що він перебував під час керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, вказав, що вживав алкоголь після того, як вчинив ДТП та залишив місце ДТП. Що стосується вчинення ДТП та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, то в цій частині вину визнає повністю, зазначив, що шкоду відшкодував повністю, потерпілий не має до нього претензій.

В судовому засіданні адвокат Янчишин В.Й., який представляє інтереси та здійснює захист ОСОБА_1 заявив клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП з підстав, вказаних у письмовому клопотанні. В подальшому просить закрити провадження у справі у справі в частині притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за ст..124 КУпАП призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 гривень. Згідно письмових пояснень захисника ОСОБА_1 адвоката Янчишина В.Й. вбачається наступне.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №112047 23.01.2021 р. дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування ТЗ у стані сп`яніння, із даною кваліфікацією ОСОБА_1 не погоджується, адже, дійсно, ОСОБА_1 , визнає факт ДТП внаслідок якої було пошкоджено ТЗ «Volksvagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 , після зіткнення із даним ТЗ ОСОБА_1 , у шоковому стані почав здійснювати маневр руху заднім ходом, та допустив зіткнення із іншим транспортним засобом, після чого допустив наїзд на металеву огорожу та вчинив з`їзд із місця ДТП. Перебуваючи у переляканому стані, для того, щоб заспокоїтися ОСОБА_1 , розуміючи, що він причетний до дорожньо-транспортної пригоди після з`їзду із місця ДТП та зупинки ТЗ Ауді А4, перебуваючи на прибудинковій території, вживав алкогольні напої.

Адвокат вказує, що із доказів, які містяться у матеріалах справи, а саме відеозаписів із нагрудних камер поліцейських №000008, №000027, №000055 вбачається, що 24.01.2021 року об 12:08. поліцейські виявили ОСОБА_1 , який вживав алкогольний напій. У ході спілкування поліцейські повідомили ОСОБА_1 про необхідність проїхати з ними на місце ДТП, о 12:42 хв., поліцейськими на місці ДТП (вул. Тарнавського,30 м. Тернопіль), було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, результат огляду 2.36 проміле. За результатами було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із даною кваліфікацією, ОСОБА_1 , не погоджується, адже на момент ДТП ОСОБА_1 не керував ТЗ у стані сп`яніння. ОСОБА_1 визнає вживання алкоголю після вчинення ДТП, що також підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме відеозаписами, з яких вбачається, що поліцейський виявив ОСОБА_1 у момент, коли останній вживав алкоголь. Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Згідно п. 2.10. Є, ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 "є" ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлено ч.4 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 , вважає що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме: вживання алкоголю після вчинення ДТП, що підтверджується матеріалами справи. На момент керування ТЗ, вчинення ДТП та з`їзду з місця ДТП, ОСОБА_1 не керував ТЗ у стан сп`яніння. Об`єктивною стороною протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказано керування ОСОБА_1 ТЗ у стані сп`яніння, але не додано жодного доказу перебування ОСОБА_1 , у стані сп`яніння на момент керування транспортним засобом. З інкримінованим правопорушенням, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погоджується, виходячи із наступного.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ГІДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія. Пунктом 1.10 ПДР, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. При цьому, тимчасова несправність або відсутність певних деталей на транспортному засобі, зокрема, переднього колеса та кришки циліндра, свідчить лише про певний технічний стан цього транспортного засобу. (ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019). Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 р. № 114/38/15-36-18). Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись. У матеріалах справи, відсутні відеодокази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, в той час, як наявні докази вживання алкоголю після вчинення ДТП та перебування у стані сп`яніння після виживання алкоголю після вчинення ДТП. Із пояснень свідків, які містяться у матеріалах справи не вбачається, що ОСОБА_3 на момент керування ТЗ перебував у стані сп`яніння. Пояснення свідка про запах алкоголю не є доказом перебування ОСОБА_4 у стані сп`яніння У постанові від 29.04.2020 року КАСАЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ВЕРХОВНОГО СУДУ, по справі № 161/5372/17, колегія суддів вказує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Верховний суд у постанові від 27.06.2019 року по справі №560/751/17, вказав, що пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення до адмінвідповідальності, якщо їх не допитували в судовому засіданні. Зважаючи, що в діях ОСОБА_1 , не має ознак вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування ТЗ у стані алкогольного сп`яніння, та те, що поліцейськими було виявлено ОСОБА_1 через 18 хв., після вчинення ДТП, під час розпивання спиртного напою, що і викликало стан сп`яніння, адвокат Янчишин В.Й. вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п. 2.9.(А) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявне порушення вимог п. 2.10 (Є) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 , повністю визнає вину у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. ДТП пригода сталася через сильне душевне хвилювання, яке викликане сімейними обставинами, внаслідок чого ОСОБА_1 не був уважним та допустив ДТП. ОСОБА_1 , добровільно попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_2 та повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду внаслідок ДТП, що підтверджується копією розписки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду повідомив, що 24.01.2021 року він, керуючи автомобілем «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_3 , відчув удар в бік від транспортного засобу «Аudi A4» синього кольору, який рухався в попутньому напрямку, який, не зупиняючись, поїхав далі. Зазначає, що рухався за ним та побачив, як транспортний засіб «Аudi A4» д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з іншим автомобілем, пізніше водій Аudi A4» від`їхав назад, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з металевою огорожею. Свідок вказав, що він вийшов з керованого ним транспортного засобу, підійшов до автомобіля «Аudi A4» синього кольору, відкрив водійські двері та побачив , як пізніше йому стало відомо, ОСОБА_1 . Стверджує, що від водія було чути запах алкоголю, видно, що він був з похмілля. Пізніше ОСОБА_1 , не реагуючи на його зауваження, з місця ДТП втік.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.п. 1.3 п. 1 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Попри невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №112047 від 24.01.2021року;

- роздруківкою з тестування на алкоголь з технічного приладу - газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager ARBF-0443», показник 2.36 проміле;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7387, повірка чинна до 15.10.2021 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 24.01.2021 року, які були очевидцями того, як ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу-газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager ARBF-0443», показник 2.36 проміле;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 24.01.2021 року, який підтвердив факт того, що ОСОБА_1 перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 24.01.2021 року, з яких вбачається, що він, керуючи транспортним засобом «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись вул. Тарнавського в м.Тернополі, відчув удар ззаду від транспортного засобу «Ауді А4». Виходячи зі свого авто, він побачив, як водій автомобіля « Ауді» здійснив рух заднім ходом і допустив зіткнення з транспортним засобом «Дачіа Сандеро» д.н.з. НОМЕР_3 , після чого виїхав на смугу зустрічного руху і в`їхав у металеву огорожу. В цей час ОСОБА_2 підійшов до автомобіля «Ауді А4» і відкрив пасажирську дверку, з салону авто відчувався різкий запах алкоголю. Вказаний водій різко рушив з місця пригоди в напрямку вул. Київська в м.Тернополі;

- рапортом інспектора роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Тихомирського В. від 24.01.2021 року;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №112046 від 24.01.2021року;

- схемою місця ДТП, яка сталася 24.01.2021 року об 11 год.50 хв. в м.Тернопіль вул.Тарнавського,30;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 24.01.2021 року, з яких вбачається, що він, керуючи транспортним засобом «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись вул. Тарнавського в м.Тернополі, відчув удар ззаду від транспортного засобу «Ауді А4». Виходячи зі свого авто, він побачив, як водій автомобіля « Ауді`здійснив рух заднім ходом і допустив зіткнення з транспортним засобом «Дачіа Сандеро» д.н.з. НОМЕР_3 , після чого виїхав на смугу зустрічного руху і в`їхав у металеву огорожу. В цей час ОСОБА_2 підійшов до автомобіля «Ауді А4» і відкрив пасажирську дверку, з салону авто відчувався різкий запах алкоголю. Вказаний водій різко рушив з місця пригоди в напрямку вул. Київська в м.Тернополі;

- протоколом огляду транспортного засобу «Аudi A4» д.н.з. НОМЕР_1 від 24.01.2021 року ;

- рапортом інспектора роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Тихомирського В. від 24.01.2021 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 24.01.2021 року;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських .

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень .

Приймаючи до уваги той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти єдиний унікальний номер справи: 607/1563/21 (провадження 3/607/866/2021).

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та ст.124 КУпАП, тобто, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.36 КУпАП.

Посилання захисника Янчишина В.Й. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 на те, що ОСОБА_1 вжив алкогольні напої після того, як вчинив ДТП та відповідно не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 працівники УПП в Тернопільській області ДПП виявили у момент, коли останній вживав алкогольний напій, а саме: слабоалкогольний напій «GARAGE» міцністю 4.6 об, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Відповідно до огляду на стан алкогольного сп`яніння, результатом огляду ОСОБА_1 була позитивна проба 2.36 проміле, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння та зважаючи на вагу, стать, вік ОСОБА_1 не може бути співмірним з випитим слабоалкогольним напоєм, як на цьому наголошує сторона захисту.

Аналізом оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що з результатом на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу - газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager ARBF-0443» ОСОБА_1 був згідний та жодного разу не вказував про те, що вживав спиртні напої після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, знаходячись у стресовому стані.

Крім цього, суд бере до уваги покази свідка ОСОБА_5 , надані ним в судовому засіданні, який стверджував, що коли він вийшов з керованого ним транспортного засобу, підійшов до автомобіля «Аudi A4» синього кольору, відкрив водійські двері, то побачив ОСОБА_1 , від якого було чути різкий запах алкоголю.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 та його адвоката про невірну кваліфікацію працівниками поліції дій ОСОБА_1 не заслуговує на увагу та суд розцінює вказане, як обраний спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що полягає у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються зібраними та дослідженими судом в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме: письмовими доказами, поясненнями свідків, а також поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , який вказав на ОСОБА_1 як на особу, яка 24.01.2021 року керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Посилання захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом до уваги не береться, оскільки таке спростовується тим, що ОСОБА_1 визнає той факт, що ним була вчинена дорожньо-транспортна пригода та визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що свідчить про те, що він керував транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 . Крім цього, факт керування ОСОБА_1 автомобілем доводиться показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , письмовими показами потерпілого ОСОБА_2 та іншими доказами у їх сукупності.

Окрім того, зважаючи на встановлені обставини в судовому засіданні, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання захисника Янчишина В.Й. та повернення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Тернопільській області.

При накладенні адміністративного стягнення суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами в порядку, передбаченому ст.36 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, ч. 1ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП №607/1563/21 (провадження 3/607/866/2021) та за ст..124 КУпАП №607/1633/21 (провадження 3/607/903/2021) об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам єдиний унікальний номер судової справи: №607/1563/21 (провадження 3/607/866/2021).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич