Провадження № 33/824/1342/2021 Доповідач - Писана Т.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Писана Т.О.

за участі:

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Покутнього Олександра Миколайовича,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Покутнього Олександра Миколайовича на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 28 листопада 2020 року о 01.20 годин, в м. Києві, по вул. Керченській, 7/7, керував автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер» (тест №49) засвідчив результат позитивний 1,65 %, у зв`язку з чим порушено п.2.9 (а) ПДР України, тобто вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 28 листопада 2020 року о 01.20 годин, в м. Києві, по вул. Керченській, 7/7, керував автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з огорожею, парканом.

Внаслідок цих подій автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На підставі викладеного на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №046006 від 28 листопада 2020 року.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Покутній О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

23 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року.

В своїх поясненнях адвокат Покутній О.М. зазначає, що пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи, визнати письмовими поясненнями взагалі неможливо, оскільки свідки були фактично позбавлені можливості викласти свої власні покази з приводу події, яка мала місце під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейськими були надані на підпис друковані бланки, із вже заздалегідь визначеними обставинами події, що свідчить про їх цілковитий формалізм та відсутність в них відображення дійсного перебігу обставин події та відсутність саме показів свідків. Вказує, що такі бланки не можуть вважатися поясненнями свідків, в розумінні ст.251 КУпАП і не можуть бути визнані судом як допустимі та належні докази по справі.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та з відеозапису, свідки події - громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними братами, мешкають за однією адресою та висловлюють свої претензії до ОСОБА_1 щодо пошкодженого паркану, а саме що ОСОБА_1 повинен відновити його за власний рахунок. Тому вважає, поліцейськими було порушено приписи ч.2 ст.266 КУпАП, оскільки фактично залучено до огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 свідків, щодо неупередженості яких є сумніви.

Зазначає, що з урахуванням вимог п.22 Розділу III Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів стану сп`яніння" та встановлені обставини позбавляють можливість визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» (прилад ARMF-0293), як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і дають підстави дійти до висновку про те, що стан алкогольного сп`яніння останнього у визначеному законом порядку встановлений не був.

Також, всупереч пункту 5 розділу II Наказу «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки і відеозапису» поліцейські не здійснили відеозапис усіх обставин події, тому з`ясувати дійсний перебіг події, повно та об`єктивно вивчити її обставини, встановити які події передували та відбувались після складання протоколу - неможливо.

Вказує, що після проходження тесту на місці ДТП, ОСОБА_1 висловив поліцейським свою незгоду із результатами проведеного огляду за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» (прилад ARMF-0293) та наполягав працівникам поліції на його доставленні до лікарні з метою проведення огляду на стан сп`яніння в її умовах, однак поліцейські відмовили ОСОБА_1 у його законному праві у зв`язку із тим, що він вже пройшов тест на приладі Драгер, ними буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат Покутній О.М. зазначає, що поліцейськими, в порушення вимог ч.6 ст.266 КУпАП не було складено та надано ОСОБА_1 відповідного направлення для проведення його огляду на стан сп`яніння у закладі МОЗ, відсутнє воно і у матеріалах справи. Також відсутні відомості, які б підтверджували відсторонення водія від керування ТЗ, що свідчить про те, що поліцейські не лише діяли у позапроцесуальний спосіб, а й підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 у стані сп`яніння не перебував, а став жертвою свавільних дій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, які підлягають з`ясування, а саме питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами з точки зору їх належності та допустимості, зокрема:

- протоколом серії ДПР18 №046006 про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2020 року, яким зафіксовано стан сп`яніння ОСОБА_1 за його згодою у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер» (тест №49) результат позитивний 1,65 %;

- протоколом серії ДПР18 №046007 про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2020 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 28 листопада 2020 року о 01.20 годин, в м. Києві, по вул. Керченській, 7/7, керував автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з огорожею, парканом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1,65 %;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що їхав та не скерував авто в бік повороту внаслідок чого збив паркан біля будинку по вул. Керченська, 7/7 та пошкодив передню частину автомобіля;

- відеозаписом, на якому зафіксовані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вказаних доказах, і які свідчать про те, що ОСОБА_1 28 листопада 2020 року о 01.20 годин, в м. Києві, по вул. Керченській, 7/7, керував автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

За згодою водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер» (тест №49) було проведено перевірку на стан сп`яніння та встановлено позитивний результат - 1,65 %. Отже встановлено порушення п.2.9 (а) ПДР України, а саме вчинення правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 28 листопада 2020 року о 01.20 годин, в м. Києві, по вул. Керченській, 7/7, керував автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з огорожею, парканом.

Внаслідок цього автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На підставі вищевикладеного на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №046006 від 28 листопада 2020 року.

В частині встановлених обставин про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова судді І-ї інстанції не оскаржується та не є предметом перевірки в апеляційному порядку.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині доведеності обставин про вчинення правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, підстав для визнання їх обґрунтованими не встановлено.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_1 , оскільки щодо нього у працівників поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер» (тест №49) результат виявився позитивний 1,65 %, про що в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей письмовий доказ підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги захисник Покутній О.М. вказує на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, так як працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Однак такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вказаної Інструкції, огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проводиться у разі, якщо особа, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» не погоджується з його результатами. А як вбачається з матеріалів справи, зокрема із відео, після проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 будь - яких зауважень чи незгоди з проведеним оглядом не виказував. Не можна також вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що заперечення ОСОБА_1 не потрапили до відео, оскільки в такому разі він мав можливість зазначити свої зауваження щодо незгоди з результатом проведеним поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у протоколі, що ним зроблено не було. Пояснення свідка ОСОБА_2 указаних обставин також не спростовують.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У матеріалах справи наявні пояснення двох свідків, які підтвердили проведення поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів перевірки ОСОБА_1 за його згодою на стан алкогольного сп`яніння, якою було встановлено позитивний результат 1,65 %.

Указані пояснення не суперечать інформації, що зафіксована на відеозйомці та у протоколі, тому відсутні підстави вважати пояснення свідків неналежними доказами по справі.

Не можуть бути також враховані як докази невинуватості ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги про те, що його не було відсторонено від керування автомобілем відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, оскільки, як убачається із матеріалів справи внаслідок ДТП автомобіль було пошкоджено.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Аналізуючи викладене та з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя І-ї інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана