Справа № 555/238/21
Номер провадження 3/555/221/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м.Березне

Cуддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , продавця магазину «Гастроном» Соснівського ТРП,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Про права, відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомлена,-

В С Т А Н О В И В:

До Березнівського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 747730 від 07 лютого 2021року, відповідно до якого 07 лютого 2021 року о 10 год. 53 хв. в магазині "Гастроном" в АДРЕСА_2 що ОСОБА_1 порушила Правила щодо карантину людей, а саме: обслуговувала покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту зокрема респіраторів, захисних масок що закривають ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушила вимоги підпункту 14 пункту 2 постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вони в магазині дотримуються карантинних норм і попереджають людей, щоб вони одягали маски заходячи в магазин.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що справа підлягає до закриття.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, у відповідності зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3 КУпАП.

Положеннями частини1статті 44-3 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною) не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 (в редакції від 10.01.2021 року) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України встановлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Згідно з вимогами підпункту 14 пункту 2 частини 2 Постанови КМУ від 09 грудня 2020р.№ 1236 (в редакції від 10.01.2021 року) на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: - не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра; - не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; - обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; - не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни);

Відповідальність за порушення п.п. 14 п. 2 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020р.№ 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) покладається на спеціальних суб`єктів, а саме - суб`єктів господарювання.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Аналізуючи зміст зазначених вище норм судом встановлено, що суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП може бути виключно суб`єкт господарювання.

Під час складання протоколу працівником поліції визначено статусу особи, яка притягується до відповідальності за диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, зокрема, що ОСОБА_1 є продавцем магазину.

Таким чином, у протоколі чітко не зафіксовано чи являється вказана особа суб`єктом підприємницької діяльності та чи має відношення до юридичної особи магазину. До протоколу не додано жодного документа, який би вказував, що ОСОБА_1 є суб`єктом, яка здійснювала господарську діяльність з роздрібної торгівлі під час карантину.

Крім того, згідно відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не зареєстрована як фізична особа-підприємець, не здійснює господарську діяльність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не впливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 в розумінні положень ч.1 ст.44-3 КУпАП не є належним суб`єктом даного правопорушення.

Оскільки суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, тому відсутні підстави для визнання її винною у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247,ст.283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Березнівського

районного суду А.Ю. Собчук