Справа № 163/3086/20 Провадження №33/802/280/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Рибаса А.С. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , водія ПП «АЗУРІТ», на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 66 981 гривень 60 копійок з конфіскацією в дохід держави 2000 євро загальною вартістю 66 981,60 гривні за офіційним курсом НБУ.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 27 жовтня 2020 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Вольво", номерний знак НОМЕР_1 , намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю під матрацом в спальному відділенні кабіни автомобіля 2000 євро загальною вартістю 66 981,60 гривні за офіційним курсом НБУ.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в апеляційній скарзі вказує на те, що накладене судом стягнення не відповідає характеру і тяжкості вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а тому є безпідставним. Посилається на неврахування судом малозначності вчиненого правопорушення, недекларування коштів через необізнаність. Крім того, просить врахувати стану здоров`я сина - ОСОБА_2 , а також те, що він щиро розкаявся, обтяжуючі обставини та тяжкі наслідки відсутні. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та звільнити ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляції не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 КУпАП України є вірною.

Твердження скаржника про те, що ОСОБА_1 не задекларував товар через необізнаність, не може свідчити про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки ст.68 Конституції України передбачає, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

На думку апеляційного суду, розмір призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією в дохід держави переміщуваної валюти повністю відповідає санкції ч.1 ст.483 МК України та вірно встановлений судом першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.

Крім того, дане питання вирішувалось судом першої інстанції, з доводами викладеними в постанові суду повністю погоджується апеляційний суд.

Таким чином, апеляційний суд, не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки дане правопорушення не є малозначним.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, а тому підстав для зміни чи скасування постанови судді місцевого суду та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Рибаса А.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду О.М.Клок