№ 336/1323/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно працює в ФОП « ОСОБА_2 » на посаді водія, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12.02.2021 о 15 годині 30 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Харчова, 3, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DROGMOLLER E 330 H», д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч не врахував дорожнього обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 10.4 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Вказав, що дійсно 12.02.2021 керував ТЗ «DROGMOLLER E 330 H», д.н.з. НОМЕР_1 , він привозить та забирає працівників Запорізького оліяжиркомбінату. Він здійснив поворот праворуч, до воріт підприємства. Коли він закінчував маневр, відчув удар у праву задню частину автобуса.

В судове засідання потерпілий не з`явився. Повідомлявся про розгляд справи неодноразово як направленням судової повістки на адресу місця проживання, що ним власноруч зазначена у письмових поясненнях, так і шляхом направлення смс-повістки на номер телефону. Повістка повернулася до суду через відсутність адресата за вказаною адресою; смс-повідомлення із відомостями про розгляд справи 09.03.2021 ОСОБА_3 отримав 22.02.2021 о 17-26 год, що підтверджується довідкою до автоматизованої системи Д-3. Причини своєї неявки суду потерпілий не повідомив.

Всебічно вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 124 КУпАП визначає, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людин як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи «Надточій проти України» від 15.05.2008, «Швидка проти України» від 30.10.2014), зокрема застосовуючи критерій суворості покарання

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху, за яке передбачено позбавлення права управління транспортним засобом, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально-правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції, зокрема, на негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, дію презумпції невинуватості.

Як проголошує ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, а також у деяких випадках, по аналогії із кримінальним процесуальним законом, на потерпілого.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, та пояснень, наданих ним в судовому засіданні щодо обставин скоєного правопорушення, останній послідовно не визнавав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В суді ОСОБА_1 вказував, що саме порушення водієм автомобіля «MAZDA 3», д.н.з. НОМЕР_2 ,Правил дорожнього руху, який вочевидь не дотримувався безпечної дистанції та не зміг вчасно зупинити транспортний засіб, стали наслідком пригоди.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що дорожньо-транспортна пригода трапилась в момент закінчення ним маневру повороту праворуч, підтверджені оглянутим судом доказами: схемою місця ДТП, фотографіями, які містяться у матеріалах справи, що вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між виконанням ним повороту та подією ДТП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які вказували на те, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 10.4 ПДР України, крім письмових пояснень потерпілого.

Між тим потерпілий у судове засідання не з`явився, тому перевірити його письмові пояснення на предмет достовірності суд не має можливості.

Отже, наявні у справі докази не переконують суд поза розумним сумнівом щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.4 ПДР.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час розгляду справу було встановлено відсутність переконливих доказів порушення водієм ОСОБА_1 вказаних вимог Правил дорожнього руху, що відповдіно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення потерпілим, його представником.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.