ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1149/21 Справа № 203/591/20 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., за участю адвоката Степанової Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 та з іншого боку представника Дніпровської митниці Романенко І., а в подальшому представника Кропивницької митниці Держмитслужби Шамшур Л.О., розглянувши, в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2021 року, якою провадження у справі про вчинення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно оскаржуваної постанови провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції в постанові зазначено, що 13.02.2020 до суду надійшла адміністративна справа стосовно ОСОБА_1 з поданням, згідно якого 06.10.2017 до митного поста «Кіровоград-центральний» Кіровоградської митниці ДФС року агентом з митного оформлення ТОВ «ФЕНІКС ТРАНС ГРУП», ОСОБА_2 ,. який діяв на підставі договору доручення на декларування товарів й іншого майна, що переміщуються через митний кордон України № 15/08/2017 від 15.08.2017 року з ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО», було подано електронну митну декларацію типу ЕК-10-АА від 06.10.2017 року № UA 901010/2017/009020 для здійснення митного оформлення товару: «Шрот соєвий кормовий, тестований, гранульований, українського походження, врожаю 2016 року. Одержаний під час добування соєвої олії, насипом, вагою нетто 20960 кг, вартістю 205 028,30 грн.

07.10.2017 року вказаний вище товар в зоні діяльності Харківської митниці ДФС переміщено через митний кордон України на адресу ТОВ «Баракат», від ТОВ «ФЕНІКС ТРАНС ГРУП» на підставі контракту № SBM-140817/1 від 14.08.2017 року з компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» та ТОВ «ФЕНІКС ТРАНС ГРУП», доповнень до контракту № SBM-140817/1 від 14.08.2017 № 1 від 28.08.2017 року та № 2 від 29.08.2017 року, рахунку-фактури № 061017/2 від 06.10.2017 року, CMR № 101174 від 06.10.2017 року; фітосанітарному сертифікаті № 60/11-6025/ХХ-442398 від 06.10.2017 року; міжнародному ветеринарному сертифікаті АА №006469 від 06.10.2017 року, посвідчення якості № 438 від 06.10.2017 року.

Листами Запорізької та Донецької митниць ДФС від 21.05.2018 року (№№ 254/74/08-70-20-38, 3633/7/05-70-20-06) Кіровоградську митницю ДФС повідомлено, що згідно відповідей митних органів Республіки Азербайджан ТОВ «Баракат», яке зареєстроване за адресою: AZ 0822, Азербайджан, район Белоканы, с. Гуллар, тимчасово припинило свою діяльність на період з 02.12.2017 року по 02.12.2022 року.

Листом від 03.10.2019 № 2605/7/11-28-21-11-08 ГУ ДФС у Кіровоградській області повідомило Кіровоградську митницю ДФС, що ТОВ «ФЕНІКС ТРАНС ГРУП» у 2017 році звітувало стосовно проведення експортних операцій на адресу ТОВ «Баракат».

Під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаного товару, управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кіровоградської митниці ДФС ініційовано направлення запиту до митних органів Азербайджанської Республіки.

Листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України від 21.08.2019 року № 27160/7/99-99-20-02-01-17 надіслано Кіровоградській митниці ДФС відповідь митних органів Азербайджанської Республіки від 02.08.19 року № 1000-159/150-23/016781 разом з поясненням директора ТОВ «Баракат» ОСОБА_3 та листом територіального податкового управління Міністерства податків Азербайджанської Республіки.

Засновник та директор ТОВ «Баракат» ОСОБА_3 , зареєстрований в м. Макіївка, Донецької області пояснив, що ТОВ «Баракат» ніяких договорів з канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» та українським ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» на придбання товару - «Шрот соєвий кормовий, тостований, гранульований, українського походження, врожаю 2016 року» не укладав, вказаний товар від ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» по дорученню канадської компанії «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» не отримував.

Зазначено, що на думку Дніпровської митниці, ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів вартістю 205 028,30 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення соєвого кормового шроту документів, а саме: доповнення до контракту № SBM-140817/1 від 14.08.2017 № 2 від 29.08.2017 року, рахунку-фактури № 061017/2 від 06.10.2017 року, CMR № 101174 від 06.10.2017 року, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Дніпровської митниці Держмитслужби Романенко І. просить скасувати постанову суду, та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним в порушені митних правил та накласти на нього адміністративне стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 483 МК України, об`єктом вказаного правопорушення, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

07.10.2017 року в зоні діяльності Харківської митниці ДФС переміщено через митний кордон України 20 960 кг соєвого шроту на адресу ТОВ «Баракат» (Азербайджан) від ТОВ «ФЕНІКС ТРАНС ГРУП» на підставі відомостей і документів, наданих у митницю ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України посадові особи підприємства керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Вважає, що саме ОСОБА_1 несе відповідальність за надання під час переміщення товарів митному органу документів, які містять неправдиві відомості.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно спливу строку накладення адміністративного стягнення.

Так, частиною 2 ст. 467 МК України в редакції 2012 року передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. А тому, порушення митних правил, передбачені, зокрема, ст. 483 МК України, віднесено до триваючих правопорушень, отже, строк притягнення до відповідальності слід рахувати з моменту виявлення правопорушення.

Порушення митних правил, вчинене ОСОБА_1 було виявлено 21.08.2019 року, коли на адресу Кіровоградській митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України від 21.08.2019 року № 27160/7/99-99-20-02-01-17 разом із відповіддю митних органів Азербайджанської Республіки від 02.08.19 року № 1000- 159/150-23/016781 і поясненнями директора ТОВ «Баракат» ОСОБА_3 та листом територіального податкового управління Міністерства податків Азербайджанської Республіки.

На думку апелянта під час розгляду справи про порушення митних правил та вирішення питання щодо строків накладення адміністративного стягнення повинен був застосований закон, в редакції, яка діяла на момент розгляду справи, тобто ст. 467 МК України зі змінами, внесеними Законом України від 08.11.2018 року №2612-VIII

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Захисник Степанова Н.В. та Хліманко М.М. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представники Дніпровської митниці Романенко І. та Кропивницької митниці Шамшур Л.О. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили постанову суду скасувати.

У зв`язку з реорганізацію Дніпровської митниці Держслужби, як територіального органу на виконання вимог п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» та наказів Держмитслужби від 19.10.2020 року № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби як відокремлених підрозділів» та від 27.10.2020 року № 480 «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби» та на підставі Акту приймання-передавання справ про порушення митних правил від 07.07.2021 року в порядку ч.2 ст.493 МК України, вказана справа була передана до Кропивницької митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби) для подальшого провадження.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Дані обставини судом першої інстанції належним чином з`ясовано, а тому доводи апеляційної скарги представників митниці про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, вирішуючи питання вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції було встановлено, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил став лист митних органів Азербайджанської Республіки від 02.08.19 року № 1000-159/150-23/016781 разом з поясненням директора ТОВ «Баракат» ОСОБА_3 та листом територіального податкового управління Міністерства податків Азербайджанської Республіки у яких зазначено про те, що ніяких договорів з канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» та українським ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» на придбання товару - «Шрот соєвий кормовий, тостований, гранульований, українського походження, врожаю 2016 року» ТОВ Баракад не укладав, вказаний товар від ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» по дорученню канадської компанії «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» не отримував.

В той же час, за змістом вказаного листа не слідує, що контракт від 14 серпня 2017 року № SBM-140817/1, на який мається посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, не був укладений між ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» та канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP».

За твердженнями захисника як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, вказаний контракт укладений між ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО» та канадською компанією «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» і підписаний керівниками з боку української сторони ОСОБА_1 і з канадської сторони ОСОБА_4 , є законним і чинним та ніколи судовим рішенням не визнавався недійсним чи неправомірним. Більше того, на підтвердження дійсності цього контракту захисником було надано звіт по перетину кордону по фірмі за період з 30.08.2017 року по 28.09.2017 року до якого додано реєстр відвантаженого товару та акт приймання-передачі товару №0610-1 від 06.10.2017 року, підписаний обома сторонами контракту.

Крім того, на підтвердження оплати за контрактом захисником було надано платіжні доручення в іноземній валюті та виписки по рахунках, з яких видно, що ТОВ ФАЛЬКОН АГРО отримувало від «TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» грошові кошти за фактично поставлений товар.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 14 серпня 2017 року було укладено контракт № SBM-140817/1 підписаний продавцем ТОВ ФАЛЬКОН АГРО в особі директора ОСОБА_1 та покупцем канадською компанією TOURMAN PROJECTS LIMITED PARTNERSHIP» в особі представника ОСОБА_5 , який містить всі істотні умови договору.

В той же час, згідно пункту 6.1. Контракту, Товар поставляється на умовах «FCA склад Продавця з завантаженням у контейнери», адреса складу: 25491. Україна, м. Кропивницький, сгт. Нове, вул. Ливарна 10, згідно «Інкотермс» в редакції 2010р. Покупець має забезпечити організацію подачі контейнерів відповідно до періоду поставки Товару.

Пунктом 6.2. Контракту передбачено, що Вантажовідправник та Вантажоотримувач зазначаються в Додатку до цього Контракту, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до Додатоку № 2 від 29.08.2017 року (фактично письмова інструкція від Покупця), визначено вантажоовідправником: ТОВ «ФАЛЬКОН АГРО», Вантажоотримувачем: Товариство з обмеженою відповідальністю «Баракат».

Відповідно до Міжнародних Правил торгівлі, здійснюючи поставку на умовах FCA (Інкотермс-2010), з моменту завантаження товару на транспортний засіб перевізника, визначеного покупцем та підписання перевізником CMR, ТОВ «ФАЛЬКОН-АГРО» вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки товару і не відповідає за подальшу його доставку вантажоодержувачу - ТОВ «Баракат».

Отже, при здійснені поставки на умовах FCA (Інкотермс-2010), тягар доставки до необхідного Покупцю місця призначення, покладається безпосередньо на самого Покупця.

Встановлені наведені обставини суперечать обставинам, зазначеним у протоколі про порушення митних правил і кваліфікації дій ОСОБА_1 про те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язок ТОВ «ФАЛЬКОН- АГРО» як Продавця, перевіряти юридичний статус вантажоодержувача-ТОВ «Баркат» який був визначений Покупцем. Більше того, зазначеним контрактом передбачено штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання його умов, а тому ОСОБА_1 був позбавлений можливості самостійно визначити як перевізника так і вантажоотримувача Товару, оскільки це суперечило б умовам укладеного контракту та потягнуло накладення на нього штрафних санкцій.

Вбачається, що у відповідності до ст. 266 МК України ТОВ «ФАЛЬКОН- АГРО» виконало вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі відомості щодо одержувача товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного контракту та специфікації до нього.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митним органом не доведено обставин вчинення останнім дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

При перевірці справи в апеляційній інстанції також не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці, оскільки наведені останнім доводи є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Дніпропетровської митниці ДФС Романенко І.М.,- залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2021 року, якою адміністративну справу (№203/591/20) відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.