КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1000/2021 Головуючий суддя у 1-й інстанції:Бугіль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляд у кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Як встановив суд першої інстанції, 30 травня 2020 року о 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1, в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_1 порушив постанову КМУ №215 редакції від 16.03.2020 року та розпорядження керівника робіт з ліквідації надзвичайних ситуацій №12, а саме функціонування кафе з відвідувачами в закладі харчування, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року та закрити щодо нього провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не взяв до уваги його доводи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Вважає, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки зазначені у ньому дані щодо суті вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам.

Зокрема зазначає, що він не є суб`єктом господарювання в розумінні положень ГК України, а тому в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. Зазначив, що, будучи юридично необізнаним, підписав надані йому поліцейськими документи, не усвідомлюючи їх наслідки.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року, мотивуючи тим, що строк на апеляційне оскарження пропустив з об`єктивних причин, оскільки про дату, час, місце судового засідання не був повідомлений у передбаченому законом порядку, рішення суду йому не направлялося.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не з`ясовані в повному обсязі та не перевірені всі обставини даної справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАПабо нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №141968 від 30.05.2020 року вбачається, що 30 травня 2020 року о 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_1, в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_1 порушив постанову КМУ №215 від 16.03.2020 року та розпорядження керівника робіт з ліквідації надзвичайних ситуацій №12, а саме функціонування кафе з відвідувачами в закладі харчування, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Отже, уповноважена особа - інспектор поліції капітан Бондаренко А.П. не дотримався вказаних вимог закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, не зазначив, які саме пункти(положення) постанови КМУ №215 від 16.03.2020 року порушив ОСОБА_1 , належним чином не виклав суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу, а також не відібрав пояснення у свідків щодо обставин події. Тобто, протокол про адміністративну відповідальність щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 156 КУпАП.

Крім того, пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 року №215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 16.03.2020 року) забороняється робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо).

Тобто, вказаною Постановою до суб`єктів зазначеної заборони віднесено не будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не є суб`єктом господарювання та не здійснює діяльність у вказаному в протоколі про адміністративну відповідальність закладі харчування «ІНФОРМАЦІЯ_1», та не має відношення до діяльності даного закладу харчування.

Водночас ОСОБА_1 надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якого убачається, що кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» зареєстроване на ФОП ОСОБА_3 .

При цьому матеріали справи не містять інших доказів, які свідчили би, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який здійснює відповідну діяльність в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (згідно протоколу), а відтак він не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суд першої інстанції наведені порушення не перевірив, фактичні обставини не з`ясував, обґрунтовуючи своє рішення, формально послався на докази без належного їх дослідження та оцінки у розумінні ст.ст. 251, 252 КУпАП, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованими; постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло