Справа №635/6344/20
Провадження №3/635/2/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року смт.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

секретар Євсюков О.В.,

за участю прокурора Бойко С.М.

захисника Зелінського П.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області матеріал, який надійшов від УСР в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

щодо скоєння адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головного бухгалтера Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подала декларацію перед звільненням, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 06.12.2019 року, а саме пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Зелінський П.Л. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 12.02.2018 року Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про реорганізацію Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова» від 12 лютого 2018 року №110 було реорганізовано Міську державну лікарню ветеринарної медицини м. Харкова на Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Процес реорганізації тривав до кінця січня 2019 року, хоча реєстрація припинення та злиття відбулося 28.12.2018 року. Внаслідок неправомірних дій голови ліквідаційної комісії і не бажання дотримуватись порядку проведення передачі документів та активів від двох юридичних осіб, які зливались в одну, між членами ліквідаційної комісії виникли суперечки, внаслідок яких 28.12.2018 року Головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області був виданий наказ «Про внесення змін до наказу Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області» від 13.03.2018 року виключено з персонального складу комісії ОСОБА_1 головного бухгалтера централізованої бухгалтерії Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова. ОСОБА_1 позбавили займаної посади головного бухгалтера та інше робоче місце не надали, незважаючи на той факт, що остання подавала відповідні заяви на переведення. В подальшому її не допустили до робочого місця та виконання службових обов`язків, а у вересні 2019 року після чергового скандалу, ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою щодо поновлення на роботі. Після звернення до суду відповідач у справі намагався приховати свої незаконні дії та наказом за №148-ос Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 07.10.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 » незаконно звільнив її у зв`язку з прогулом. Наведені обставини свідчать про те, що у ОСОБА_1 не виникло обов`язку подавати декларацію при звільненні, адже факт звільнення оскаржується.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Зелінський П.Л. просив закрити провадження у справі, навівши підстави, зазначені в письмових поясненнях, а також зазначив, що адміністративна відповідальність передбачена за несвоєчасне подання декларації, в той час ОСОБА_1 взагалі не подала декларацію, тобто в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, вона подала щорічну декларацію, а отже не мала умислу на приховування своїх доходів, також у неї були відсутні необхідні для декларування дані, адже заробітна плата на раніше існуючий зарплатний рахунок не начислялася і доступу до інформації, яка свідчить про нараховані і виплачені доходи (заробітну плату) у неї не було. Вважає, що був порушений порядок проведення перевірки, так як органи національної поліції у випадку виявлення порушення фінансового контролю зобов`язані повідомити про даний факт НАЗК і ті, в свою чергу, визначають орган, який складатиме відповідні матеріали і протокол. ОСОБА_1 була суб`єктом перевірки, яку здійснювали працівники НАЗК, та після повідомлення про причини неподання останні не ініціювали питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також вважають, що трудові відносини не є припиненими, оскільки ОСОБА_1 не отримала копію наказу про звільнення, трудової книжки, з нею не був проведений остаточний розрахунок при звільненні, її звільнення оскаржується в суді, до цього часу справу не розглянуто, тому звільнення фактично не відбулося і трудові відносини тривають.

Прокурор в судовому засіданні обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважає вину ОСОБА_1 підтвердженою.

Суд, вислухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з наказом (розпорядженням) №64-к від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу з 06 жовтня 2016 року на посаду головного бухгалтера централізованої бухгалтерії Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова.

Наказом №148-ос Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 07.10.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 головного бухгалтера звільнено 07 жовтня 2019 року через відсутність на роботі впродовж з 04 липня по 26 вересня 2019 року без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України.

На підтвердження відсутності ОСОБА_1 на робочому місці в цей період надані Акти від 26.09.2019, 07.10.2019, 20.09.2019, 23.08.2019, 09.08.2019, 02.08.2019, 30.08.2019, 06.09.2019, 13.09.2019, 23.08.2019, 12.07.2019, 26.07.2019, повідомлення начальника Обласної державної лікарні ветеринарної медицини від 23.09.2019 року.

ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, і їй відомо про необхідність подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головного бухгалтера Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів з 07.10.2019 року, несвоєчасно подала декларацію перед звільненням, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 06.12.2019 року, що вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. А отже твердження її захисника про те, що вона взагалі не подавала декларації перед звільненням не відповідають дійсності.

Також не найшли підтвердження посилання захисника щодо того, що ОСОБА_1 було невідомо про її звільнення, оскільки вона не була ознайомлена з наказом про звільнення, не отримала трудову книжку, які спростовуються матеріалами справи. Так в наказі про звільнення ОСОБА_1 від 07.10.2019 надала особисті письмові пояснення, а копія трудової книжки була нею отримана при звільненні 07.10.2019 року, про що свідчить її особистий підпис в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Твердження захисника про те, що нездійснення з ОСОБА_1 розрахунку при звільненні свідчить про те, що трудові відносини тривають і тому відсутні підстави для подання декларації перед звільненням суд оцінює критично, оскільки трудові відносини припинилися, про що свідчить наказ про звільнення ОСОБА_1 від 07.10.2019 року і отримання нею трудової книжки. Будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 до цього часу в трудових відносинах з Харківською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ані ОСОБА_1 , ані її захисником не надано. Факт оскарження звільнення в суді не може свідчити про продовження трудових відносин після звільнення, а законність чи незаконність звільнення не є предметом розгляду у даній справі.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією-це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та /або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженої наказом НАЗК, декларація «перед звільненням» подається не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так і в необережній формі вини.

Моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки саме в цей момент спеціально уповноважений суб`єкт встановлює, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення).

Так, протокол складений 23.09.2020, отже строки накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією на ОСОБА_1 не минули.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявлятися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування, а також зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимими.

Таким чином, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, № 581 від 23.09.2020 року, копією витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого ОСОБА_1 подала декларацію перед звільненням 06.12.2019, листом Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №3418/55/119/01-2020 від 22.06.2020, копією наказу №148-ос від 07.10.2019 року про звільнення ОСОБА_1 , пояснювальною ОСОБА_1 від 01.10.2019, Актами про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 від 26.09.2019, 07.10.2019, 20.09.2019, 23.08.2019, 09.08.2019, 02.08.2019, 30.08.2019, 06.09.2019, 13.09.2019, 23.08.2019, 12.07.2019, 26.07.2019, повідомленням начальника Обласної державної лікарні ветеринарної медицини №205/01-08 від 23.09.2019 року, що ОСОБА_1 не є співробітником ОДЛВМ, копією особової картки працівника ОСОБА_1 , копією наказу (розпорядження) №64-К від 05.10.2016 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу, копією її заяви про прийняття на роботу, листом в.о.директора Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби Мезенцевій Ю.Л. від 23.09.2019 про необхідність з`явитись на роботі після проведення реорганізації, копією книги обліку та руху трудових книжок і вкладишів до них Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлені.

Враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 454 гривні.

На підставі Закону України «Про запобігання корупції», керуючись ст.ст.172-6 ч.1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її прийняття.

Суддя С.А.Лук`яненко