Справа № 487/1110/21
Провадження № 3/487/639/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 року місто Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., за участю секретаря судового засідання Демиденко Н.В., перекладача Шульга С.Ж., захисника Миснікової Т.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, інвалід 3 групи по слуху з дитинства по життєво, за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532233 від 09.02.2021 року, 15.10.2020 року о 21:35 годині по вулиці Генерала Карпенка в місті Миколаєві пішохід ОСОБА_1 здійснив перехід проїзної частини в районі будинку №8 невпевнившись у безпеці для інших учасників у невстановленому для проході місці, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем «Рено Сандеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.4.14 «а;б; г» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинені адміністративного правопорушення при викладених у протоколі обставинах не визнав, надавши письмові заперечення у вигляді скарги; просив закрити провадження у справі, пояснив, що він є інвалідом з дитинства по слуху, для спілкування потребує послуг перекладача, матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності були складено однобічно, без врахування пояснень ОСОБА_1 та без запрошення його для складання протоколу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Миснікова Т.І. у судовому засіданні зазначила про невідповідність протоколу вимогам КУпАП і чинних нормативно-правових актів, а також на порушення порядку його складання; просила закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (ст. 251 КУпАП).

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить ст.256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

До протоколу додається схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (п.3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, далі - Інструкція).

Зміст схеми місця дорожньо-транспортної пригоди регламентовано пунктом 4 розділу Х Інструкції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15травня2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на підпункти а, б, г пункту 4.14 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року (з наступними змінами і доповненнями) та п.1.1 Правил дорожнього руху України єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вищеназваними Правилами.

Згідно підпунктів а, б, г пункту 4.14 Правил дорожнього руху, пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід; переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено, а 16.10.2020 року зареєстровано, відомості про кримінальне правопорушення №0003004 за ч. 1 ст. 286 КК України із зазначенням того, що 15.10.2020 року близько 21:35 години в м. Миколаєві, в районі будинку №8 по вулиці Г.Карпенка, відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода), за участю автомобіля «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ заводського ВП ГУНП в Миколаївській області Вільської А.А. від 29.12.2020 року кримінальне провадження, внесене 15.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003004, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Резолютивна частина вказаної постанови не містить зазначення особи, в діянні якої не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Разом з цим із загального змісту постанови вбачається, що слідчим надавалась оцінка саме діям водія автомобіля «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта №1584 від 23.12.2020 року у ОСОБА_1 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, струсу головного мозку, осколкового перелому променевої кістки без зміщення уламків зліва, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові 15.10.2020 року в умовах ДТП (зіткнення пішоходу та автотранспортного засобу) не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку експерта №20-1363, складеного 22.12.2020 року, за умов, викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалів провадження, водію автомобіля «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_1 , в своїх діях, передуючих ДТП, необхідно було керуватися вимогами, викладеними в п. 12.3 ПДР, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Водій автомобіля «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_1 , не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування. В діях водія «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_1 , передуючих ДТП, не вбачається не відповідностей вимогам п.12.3 ПДР і з технічної точки зору його дії, передуючи ДТП, не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Постанова слідчого про призначення експертизи із зазначенням вихідних даних до матеріалів про адміністративне правопорушення долучена не була, сам висновок експертизи №20-1363 від 22.12.2020 року долучено у вигляді першого та останнього аркушів (загальна кількість аркушів 7). З матеріалів справи вбачається, що водій та пішохід по-різному пояснювали обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Схема дорожньо-транспортної пригоди від 15.10.2020 року, яка є додатком до відповідного протоколу, містить вказівку на дорожню розмітку, розташування автомобілю, напрямок руху пішохода та автомобілю, розташування осипу скла та плям бурого кольору. Точка зіткнення транспортного засобу з пішоходом на схемі не позначена.

Таким чином, із складених відносно ОСОБА_1 матеріалів не виявляється можливим встановити з яких вихідних даних виходив експерт при складанні висновку №20-1363 від 22.12.2020 року. Експертне дослідження щодо відповідностей Правилам дорожнього руху України дій пішохода ОСОБА_1 не проводилось.

Отже, докази, які надані суду органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини ОСОБА_1 .

Виходячи із положень статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

Згідно вимог пункту «a» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», особа, яка обвинувачується у вчинення правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

За змістом ІІ розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року №1395 (із змінами) протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі (пункт 2).

Однак, протокол серії ДПР18 №532233 від 09.02.2021 року не відповідає цим вимогам, а саме: не містить даних про отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності копії протоколу або відмові від його отримання; не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про роз`яснення йому прав.

Фактично другий примірник протоколу серії ДПР18 №532233 від 09.02.2021 року, який підлягає врученню ОСОБА_1 , долучено до матеріалів, надісланих до суду.

Таким чином, протокол складений із порушенням вимог КУпАП та Інструкції Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року №1395 (із змінами).

Не зазначення в протоколі всіх необхідних відомостей про адміністративне правопорушення позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; 3) про закриття справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи достатніх, належних та допустимих доказів, які з урахуванням конкретних, наведених вище обставин, вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Приходячи до вказаного висновку, з дотриманням вимог ст.62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог ст.6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), суд враховує, щодо матеріали адміністративного провадження не містять в собі достатніх та неспростовних доказів того, що саме дії ОСОБА_1 перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням події ДТП.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 61, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 187, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Темнікова