Справа № 206/648/21
Провадження № 3/206/361/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С. в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 о 15 годині 30 хвилин в м. Дніпро по вул. Самарський узвіз, 15 водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 5820 від 23.12.2020 КП «ОМПЦЛЗ» ДОР, чим порушив п. 2.9а ПДР, який повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не визнав та показав, що перед та під час керування транспортним засобом нічого не вживав. Його зупинила поліція біля Самарського узвізу та попросили проїхати на медичний огляд, вони поїхали в лікарню, він здав аналізи та його привезли назад та відпустили, після цього він поїхав додому. До поліції його не викликали. На нього складено ще декілька протоколів з аналогічних обставин тоді він також не вживав наркотичні засоби. Наркотичні засоби можна виявити протягом тривалого часу. В день керування він не вживав, він курив марихуану до цього. Коли вживав напередодні не пам`ятає. В нього відбирали тільки сечу. Заяви чи клопотань до поліції в той день не подавав.

Захисник-адвокат Добринь Я.О. в судовому засіданні просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування свого клопотання зазначив наступне, що на підтвердження повторності скоєння правопорушення за ст. 130 КУпАП співробітниками УПП в Дніпропетровській області надана постанов Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2021 року по справі № 202/7522/20, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка на час складення протоколу не набрала законної сили, оскілки оскаржувалася у Дніпровському апеляційному суді. Повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП). Тобто, кваліфікувати повторність правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП можливо тільки тоді, коли на час скоєння правопорушення особу вже було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою, яка набрала законної сили. Оскільки на момент вчинення правопорушення 16 грудня 2020 року та на момент складання протоколу 01.02.2021 не було постанови, яка набрала законної сили по притягненню ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння повторно протягом року неможливо. Крім того, ОСОБА_1 на момент керування транспортним засобом не перебував у стані будь-якого сп`яніння. Медичний висновок № 5820, складений лікарем КП ОМП ЦЛЗС ДОР від 23.12.2020, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння 16.12.2020 в результаті вживання канабіноїдів, вважав недопустимим доказом, оскільки він був складений з порушенням вимог Інструкції №1452/735. Так, лікарем наркологом у вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебував саме 16.12.2020 у стані наркотичного сп`яніння, хоча згідно з медичною літературою наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців або й протягом періоду 1 року, то визначення кількісного вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50нг/мл-по тесту) та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме в день керування транспортним засобом 16.12.2020. Отже, сам по собі факт виявлення канабіноїдів у ОСОБА_1 , не дає підстав стверджувати, що останній перебував у стані наркотичного сп`яніння, саме в день його зупинки співробітниками поліції, оскільки виявити вказаний наркотичний засіб можливо лише після декількох днів його вживання. Також, дослідженням не встановлено кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та якого саме наркотичного засобу. Також, було допущено порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу.

Суд, вислухавши доводи ОСОБА_1 та захисника-адвоката Добринь Я.О., вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Не дивлячись на не визнання своєї вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 028949 від 01.02.2021, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України.

Карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої 25.11.2020 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2021 по справі № 202/7522/20, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, що ОСОБА_1 24 жовтня 2020 року о 12 годині 35 хвилин, у м. Дніпро по вул. Донецьке шосе 174 керував автомобілем ВАЗ д/н НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, збуджений стан. Згідно висновку медичного огляду № 4944 ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Дана постанова залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.02.2021.

Крім того, згідно відомостей ЄДРСР на ОСОБА_1 09.03.2021 постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 206/463/21 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, що 19.12.2020 о 12 год. 00 хв. в м. Дніпро, вул. Рощинська, буд. 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №5867 від 28.12.2020.

Що стосується доводів захисника-адвоката Добриня Я.О. з приводу того, що на момент вчинення правопорушення 16 грудня 2020 року та на момент складання протоколу 01.02.2021 не було постанови, яка набрала законної сили по притягненню ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння повторно протягом року неможливо, то слід зазначити таке.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Згідно п. 3 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

При цьому, частина 3 статі 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, навпаки для визначення кваліфікації за ч. 3 ст. 130 КУпАП необхідно визначати повторність, за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, адже поняття піддавався стягненню слід розуміти, що особу визнано винуватою та постанова, набрала законної сили.

Але ч. 2 ст. 130 КУпАП не передбачено кваліфікуючу ознаку як вчинення особо дій, яка піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а містить кваліфікуючу ознаку за дії особи, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, для вірної кваліфікації за ч. 2 ст. 130 КУпАП достатньо саме факту вчинення дій повторно, а не накладення стягнення повторно, що є різними правовими поняттями.

За таких обставин, положення п. 3 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 не можуть бути застосовані, оскільки суперечать положенням КУпАП, який має вищу юридичну силу.

До того ж, постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2021 по справі № 202/7522/20, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишена без змін Дніпровським апеляційним судом.

Тобто дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції під № 1452/735 від 09.11.2015 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно зо ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 7,8 15 розділу III вказаної інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 15,16 зазначеної Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено з медичного висновку КП «ОМПЦЛЗС» ДОР, складеного лікарем ОСОБА_2 під № 5820 від 23.12.2020, встановлено, що ОСОБА_1 перебував 16.12.2020 в стані наркотичного сп`яніння в наслідок вживання канабіноїдів.

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 5820 від 16.12.2020 за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , який проходив 16.12.2020 в розділі 10 зазначено, що поведінка обстеженої особи ОСОБА_1 напружена, замкнута, в розділі 13 зазначено, що зіниці звужені, реакція на світло млява, щодо результатів лабораторних тестів у розділі 24 визначено, що у біологічному матеріалі (сечі) ОСОБА_1 виявлено канабіноїди, заключний діагноз інтоксикація в наслідок вживання канабіноїдів.

Згідно з хіміко-токсикологічним аналізом сечі під № 8213 від 23.12.2020 у ОСОБА_1 виявлено наркотичну речовину канабіноїди.

Методика лабораторного дослідження біологічного середовища (сеча) на визначення наркотичної або психотропної речовини тонкошарова хроматографія не є кількісним методом, а відтак встановлення саме кількісного показника канабіноїдів за результатами проходження огляду є неможливим саме в такий метод.

До доводів сторони захисту, про те що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а саме 01.02.2021 та те що під час оформлення вказаного протоколу ОСОБА_1 не було опитано і йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, судом не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачається з медичного висновку № 5820, момент виявлення перебування особи в наркотичному стані був саме 23.12.2020, тобто після проведення відповідного медичного дослідження на перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, тобто в розумінні п. 20 розділу ІІІ інструкції під № 1452/735 від 09.11.2015.

Що стосується посилання сторони захисту на ту обставину, що ОСОБА_1 протокол не отримував, суд до цієї обставини відноситься критично, оскільки 12.01.2021 начальником Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області А. Калюжним було складено повідомлення ОСОБА_1 про запрошення до підрозрозділу патрульної поліції на 01.02.2021 о 09.00 год. за фактом вчинення останнім адміністративного правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 028949, складеного відносно ОСОБА_1 від 01.02.2021, останній для отримання вказаного протоколу не з`явився, про що в графі вказаного протоколу міститься відповідний запис.

Натомість перебуваючи в закладі КП «ОМПЦЛЗС» 16.12.2020 ОСОБА_1 було достеменно відомо, що у нього було відібрано аналізи на перебування його у наркотичному стані і у випадку позитивного аналізу міг бути складений відносно нього протокол. Проте, ОСОБА_1 не цікавився результатом проведених аналізів. Крім того, як зазначив сам ОСОБА_1 його вже не вперше було зупинено із зазначених підстав співробітниками поліції та направлено до лікарні для здачі аналізів. Таким чином, процедура проведення вказаного огляду останньому мала бути відома. Окрім того, вказана обставина не підтверджує та не спростовує вини останнього.

Доводи сторони захисту, про те що акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5820, як і медичний висновок КП «ОМПЦЛЗС» № 5820 від 23.12.2020 складений з порушенням умов Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, суд не приймає до уваги та відноситься до них критично з огляду на наступне. Як встановлено під час судового слідства вказаний акт, на підставі якого складено медичний висновок № 5820 відносно ОСОБА_1 за результатами проведення медичного огляду, яким було встановлено факт перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, було складено повноважною особою лікарем закладу охорони здоров`я з дотриманням вимог Інструкції під № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Разом з тим, жодним нормативно-правовим актом, зокрема і вищенаведеною Інструкцією, якою встановлені вимоги до додатків до неї, зокрема і до бланків висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи будь-яких іншим законодавчим чином, не передбачено зазначення вимог у висновку кількісного показника наркотичних речовин, а тому, посилання сторони захисту на ту обставину, що у висновку не зазначено кількісного показника наркотичних речовин у сечі ОСОБА_1 , як на підставу неналежності та недопустимості його як доказу, суд не приймає до уваги та відноситься до них критично.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він під час керування та напередодні не вживав наркотичних засобів, окрім висновку експерта та акту огляду, також спростовується тим, що під час зупинки працівниками патрульної поліції та під час огляду лікарем у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: млявість, розширені зіниці, які мляво реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, що підтверджується також рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Остапи Я.І. від 01.02.2021.

Інші доводи сторони захисту, фактично зводяться до не погодження із суттю протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак не приймаються судом до уваги. Поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду, його невизнання вини, суд розцінює як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судовій ситуації, та як спосіб уникнути відповідальності за вчинені адміністративні порушення.

Відповідно до п. 14 Постанови від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Даних про оскарження ОСОБА_1 висновку КП «ОМПЦЛЗС» ДОР, складеного лікарем ОСОБА_2 під № 5820 від 23.12.2020 та дій працівників патрульної поліції в судовому та/або адміністративному порядку до суду не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, висновком, актом медичного огляду, хіміко-токсилогічним аналізом сечі, повідомленням, карткою обліку адміністративного правопорушення, постановами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки не має підтвердження того, що транспортний засіб належить особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130,221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя К.С. Маштак