Справа № 161/3564/21
Провадження № 3/161/1783/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень протягом року не притягався, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3, ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.02.2021 року о 21:20 год., ОСОБА_1 перебував в м. Луцьку по вул. Зарічна, без документів, що посвідчують особу, її спеціальний статус чи громадянство, чим порушив вимоги п. 2 ч. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, 24.02.2021 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215956 від 21.02.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 21.02.21 року близько 21:20 год. в м. Луцьку по вул. Зарічна, не дав можливості повноцінно провести у нього поверхневу перевірку, почав скидати із себе одяг та образливо чіплявся до поліцейських, при цьому, на законну вимогу припинити адміністративне правопорушення не відреагував та висловлювався в грубій формі на адресу останніх.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, про судове засідання, призначене о 12:00 год., 11.03.2021 року, ОСОБА_1 було повідомлено за допомогою SMS-повідомлення, сформованого в АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області, яка була доставлена останньому - 25.02.2021 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді (а.с. 10).

За таких обставин та з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215955 від 21.02.2021 року (а.с. 1) та відеозаписом, на якому зафіксовано факт перебування останнього 21.02.2021 року о 21:20 год., в м. Луцьку по вул. Зарічна без документів, що посвідчують особу, її спеціальний статус чи громадянство (а.с. 6).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до адміністративних правопорушень, що посягають на здоров`я населення, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи вищевказане, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки вчинене останнім правопорушення не становило великої суспільної небезпеки і не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити ОСОБА_1 щодо недопущення ним в майбутньому протиправної поведінки, яка посягає на здоров`я населення.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення було надано відеозапис із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Однак, вищевказаний доказ не підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, оскільки даний відеозапис не відображає подій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215956 від 21.02.2021 року.

Інші ж докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП матеріали справи не містять.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи докази, надані суду органом, що склав протокол про адміністративне правоопрушення, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі ч. 1 ст. 44-3, ст. 185 КУпАП, керуючись ст. ст. 22, 23, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 185 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська