Справа № 755/1130/21
Провадження №: 3/755/1108/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2021 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2020 року близько 22 години 33 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по АДРЕСА_2, керував автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер ARMF-0276» у присутності двох свідків. Результати тесту на приладі «Драгер» - 0,76%о алкоголю в крові. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

У судове засідання, яке було призначено на 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та будь-яких пояснень суду не надав.

Розгляд справи був відкладений на 19 лютого 2021 рік на 12 годину 15 хвилин, про що ОСОБА_1 повторно був повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки поштою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 19 лютого 2021 року на електронну адресу суду подав клопотання про відкладення судового засідання, яке було призначено на 19 лютого 2021 року на 12 годину 15 хвилин, у зв`язку з тим, що він 18 лютого 2021 року сдав тест на COVID 19 ПЛР у лабораторії, йому надійшли результати тесту, який є позитивним, тобто він захворів на інфекційну хворобу коронавірус і зобов`язаний перебувати на самоізоляції та проходити лікування. Крім того, направив копію результатів дослідження ТОВ «Юнімед Лаб» від 18 лютого 2021 року.

Клопотання було задоволено та розгляд справи був відкладений на 02 березня 2021 рік на 09 годину 20 хвилин, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, шляхом відправлення судової повістки поштою.

02 березня 2021 року ОСОБА_1 на електронну пошту суду направив клопотання у якому зазначено, що він 17 лютого 2021 року мав симптоми інфекційного захворювання коронавірусу. 18 лютого 2021 року він здав тест, який виявився позитивним та у нього виявили COVID 19 та зобов`язали перебувати на самоізоляції. Крім того, повторно направив туж саму копію результатів дослідження ТОВ «Юнімед Лаб» від 18 лютого 2021 року, яка не завірена належним чином, у якій зазначено вид аналізу ПЛР та результат. У самому дослідженні зазначено: «Результати дослідів не є достатньою підставою для постановлення діагнозу. Інтерпритація результатів і постановлення діагнозу здійснюється тільки лікарем».

ОСОБА_1 не надав у судове засідання, належним чином завірену, медичну документацію лікаря-фахівці, яка б підтверджувала його захворювання на коронавірус COVID 19, та лист непрацездатності, та неможливість явки у судове засідання.

Крім того, ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати до суд письмові пояснення про обставини справи та залучити до участі у справі для захисту своїх процесуальних прав захисника.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд здійснив всі можливі заходи для дотримання прав ОСОБА_1 , проте, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, врахувавши, що судом були вжиті всі передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 до суду, суддя, з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107513 від 06 грудня 2020 року: «06 грудня 2020 року близько 22 години 33 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по АДРЕСА_2, керував автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер ARMF-0276» у присутності двох свідків. Результати тесту на приладі «Драгер» - 0,76%о алкоголю в крові. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.»

Як вбачається з талону тестування на алкоголь до протоколу ДПР18 № 107513, ОСОБА_1 проходив тест приладом «Драгер» 06 грудня 2020 року за адресою АДРЕСА_2 , за результатами проведення якого встановлено наявність у ОСОБА_1 0,76%о алкоголю.

Як вбачається з даних, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд був проведений «Драгером прибор ARMF-0276», у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 таких ознак, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Був встановлений результат тесту 0,76%о. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження. Доповнень та зауважень до протоколу не надходило.

Цей акт без зауважень та доповнень підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також надали письмові пояснення.

При відтворенні відеозапису було встановлено, що 06 грудня 2020 року о 22 годині 35 хвилин на АДРЕСА_2 біля автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває ОСОБА_1 , якому працівники поліції, у присутності двох свідків, пропонують пройти тест на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер». Працівники поліції пояснюють ОСОБА_1 як прилад «Драгер» працює. ОСОБА_1 погоджується пройти тест. Тест виявляється позитивний - 0,76%о алкоголю в крові. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_4 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту за допомогою приладу «Драгер», пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. переглянувши диск з відеозаписом з нагрудної камери БК АА 00755, - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідності до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постанов, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко