ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/358/21 Справа № 182/6730/20 Суддя у 1-й інстанції - Клименко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера КП Нікопольське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства Нікопольської міської ради, проживаючої по АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 204 (двісті чотири) грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №15/04-36-04-18 від 28 жовтня 2020 року за результатами камеральної перевірки КП «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради () встановлено, що головним бухгалтером підприємства ОСОБА_1 не подано платіжні доручення до установи банку на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно декларації за серпень 2020 року від 17.09.2020 № по терміну сплати 30.09.2020 у сумі 1 467 779 грн. (станом на дату перевірки не сплачено), чим порушила вимоги п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП у вигляді штрафу (постанова суду за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП від 02.09.2020).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що про існування постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року їй стало відомо, коли у лютому місяці 2021 року до КП Нікопольводоканал надійшла постанова про звернення стягнення на грошові кошти для здійснення примусового утримання коштів на підставі постанови державного виконавця. Постанову про відкриття виконавчого провадження було отримано нею лише 05 лютого 2021 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Зауважує, що на її адресу копія постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року не надходила.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що в порушення ст. 268 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складався за її відсутністю, копію протоколу їй вручено не було.

Зазначає, що в порушення ст. 277-2 КУпАП постанова Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року була прийнята за її відсутністю, жодних повідомлень про призначення розгляду справи вона не отримувала.

Вказує на те, що в порушення ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не вказані обставини адміністративного правопорушення, установлені при розгляді справи, не розкрито об`єктивну сторону ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

До суду апеляційної інстанції не з`явилась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином, будь-яких заяв про поважні причини неявки до суду не надала, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без її участі.

Мотиви апеляційного суду.

Суд вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи судом першої інстанції в порядку ст. 277-2 КУпАП, копію постанови суду першої інстанції не отримувала, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Ч. 2 ст. 163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення повністю підтверджується: відомостями з протоколу № 15/04-36-04-18 від 28.10.2020 року, актом про результати камеральної перевірки, копією постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення.

Наведені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, яке виразилося у неподанні платіжного доручення до установи банку на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно декларації за серпень 2020 року від 17.09.2020 № по терміну сплати 30.09.2020 у сумі 1 467 779 грн. (станом на дату перевірки не сплачено), чим порушила вимоги п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про необізнаність про складання протоколу, то вони є безпідставними. При цьому, як видно з матеріалів справи, лист запрошення від 13.10.2020 року №98041/10/04-36-04-18-08 ОСОБА_1 , як головному бухгалтеру КП НВУВКГ НМР, було надіслано поштою 13.10.2020 року у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті Податкового кодексу України, а саме надіслано за податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 326) відповідно до вимог підпункту 20.1.1 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, а саме за 10 календарних днів до дня запрошення. Лист запрошення від 13.10.2020 року №98041/10/04-36-04-18-08 отримано 20.10.2020 року представником платника за довіреністю.

ОСОБА_1 на запропонований час до Нікопольського відділу не з`явилась, з проханням про перенос дати розгляду матеріалів перевірки не зверталась.

Протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2020 року №15/04-36-04-18 разом із супровідним листом від 28.10.2020 року №102331/10/04-36-04-18-08 було надіслано ОСОБА_1 поштою за її місцем реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення (дата отримання листа ОСОБА_1 30.10.2020). У вищезазначеному супровідному листі та протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було роз`яснено її права, передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі, що суддя допустив неповне з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, оскільки у постанові відтворені лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення, та в порушення ст. 283 КУпАП не розкрито об`єктивну сторону ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, зокрема: місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, у скоєнні якого її звинувачують, - є необґрунтованими з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в неподанні або несвоєчасному поданні платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що відображена у протоколі про адміністративне правопорушення із зазначенням часу вчинення правопорушення та інших обставин відповідно до ст. 256 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко