ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/22/21
Єдиний унікальний № 310/7293/20 Головуючий в 1-й інстанції Вайнраух Л.А.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Карпунькіної М.Є., потерпілого ОСОБА_2 , та його представника адвоката Бучакчійського В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ясинувата Донецької області, громадянина України, пенсіонера, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Як вказано в постанові, 30.09.2020 о 10 годині 10 хвилин в м. Бердянськ по вул.Петровський шлях, навпроти буд. 240, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ д/н НОМЕР_1 , не впевнився в тому, що водій, який рухається попереду, почав здійснювати поворот ліворуч (ввімкнув покажчик повороту та почав повертати ліворуч), намагався обігнати автомобіль ГАЗ д/н НОМЕР_2 та допустив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.14.2 б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною. Зауважує, що вказаний протокол та схема місця ДТП від 30.09.2020 р. до протоколу, яка складена о 10 годині 40 хвилин в м. Бердянськ по вул. Петровський шлях, 6.240, не в повній мірі відображає всі обставини та вимоги правил дорожнього руху, а судом першої інстанції ці обставини враховано не було. Також зауважує, що правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 p., зобов`язують водіїв наступному: п. 2.3 «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4: перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Вважає, що зазначені вимоги правил дорожнього руху другим водієм ОСОБА_3 який керував автомобілем виконані не були. Крім того судом першої інстанції не було враховано, що водій іншого транспортного засобу ( ОСОБА_3 ) ГАЗ д/н НОМЕР_2 , вчинив поворот ліворуч всупереч вимогам п. 11.3 Правил дорожнього руху, а саме: на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Також зауважує, що відсутність його вини спростовується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП від 30.09.2020, яка складена о 10 годині 40 хвилин в м. Бердянськ по вул. Петровський шлях, 6.240, письмовими поясненнями, фототаблицями з місця ДТП, а й самими висновками суду.

Так суд встановлює, що ним порушено п. 14.2. б ПДР, яким передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. Однак в судовому засіданні ним і іншим учасником ДТП ( ОСОБА_3 , який керував автомобілем ГАЗ д/н НОМЕР_2 ) було підтверджено, що він не починав обгін, а вже рухався по зустрічній смузі руху та виконував вимоги, встановлені п. 14.5 Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу, який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.

Так по смузі зустрічного руху та позаду нього транспортних засобів, які рухаються з більш високою швидкістю не було, чому другий водій не виконав вимоги правил дорожнього руху, не переконався у безпечності свого маневру та чому співробітники поліції не притягнули його до відповідальності, йому не зрозуміло.

Вважає, що суд не в повному обсязі та належним чином не дослідив всі обставини справи та не обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Просить скасувати постанову суду, а провадження по цій справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , захисника Карпунькіну М.Є., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Бучакчійського В.С., які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд першої інстанції, проаналізувавши у сукупності показання ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та докази, які є в справі, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 14.2 «б» ПДР України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя з`ясувавши всі обставини справи, в постанові зазначив, які саме порушення Правил дорожнього руху України, були порушені ОСОБА_1 та призвели до дорожньо транспортної пригоди.

Але не звернув уваги суддя на те, що фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані, безперечно не доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому потребували залучення фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи.

Так, постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було призначено інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму ДТП».

12.02.2021 року до апеляційного суду надійшов висновок експерта за № СЕ-19/108-20/736-ІТ/9-1158 від 08.02.2021 року, згідно якому:

Варіант №1 - за свідченнями ОСОБА_1 , варіант № 2 за свідченнями ОСОБА_4 .

Водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п.п. 10.1, 12.3, 14.2 «б» Правил дорожнього руху.

Водій ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогою п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Варіант №3 - за свідченнями ОСОБА_2 .

Водій ОСОБА_2 , перед зміною напрямку свого руху повинен був керуватися вимогою п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Визначити як повинен був діяти водій ОСОБА_5 , за свідченнями ОСОБА_2 , не є можливим по причині не інформативності свідчень даного учасника пригоди.

2. Варіант №1 - за свідченнями ОСОБА_1 .

Дії водія ОСОБА_1 , при швидкістю руху його автомобіля 45.0км/год не залежно від сповільнення та при швидкості 50.0км/год і сповільненні 4.9-5.9м/с2 вимогам пп.10.1, 14.2 б) Правил дорожнього руху не суперечать але не відповідають вимозі п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної пригоди.

При швидкості автомобіля ЗАЗ 50.0км/год та сповільненні 3.9м/с2 визначити технічну можливість водія ОСОБА_1 уникнути зіткнення і оцінити його дії в частині виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху не є можливим.

Дії водія ОСОБА_2 не відповідають вимозі п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією пригоди.

Варіант №2 - за свідченнями ОСОБА_4 .

Дії водія ОСОБА_2 не відповідають вимозі п.10.1 Правил дорожнього руху.

Оцінка дій водія ОСОБА_1 може бути виконана лише після надання додаткових вихідних даних вказаних в клопотанні експерта та визначенні у нього технічної можливості уникнути зіткнення.

Причинний зв`язок в даному варіанті пригоди може бути встановлений лише після повної оцінки дій всіх учасників даної пригоди.

Варіант №3 - за свідченнями ОСОБА_2 .

Оцінка дій обох учасників даної пригоди та встановлення причинного зв`язку, може бути виконана лише після надання додаткових вихідних даних вказаних в клопотанні експерта та визначення технічної можливості обох учасників даної пригоди уникнути зіткнення.

3. Варіант №1 - за свідченнями ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_1 при швидкістю руху його автомобіля 45.0км/год не залежно від сповільнення та при швидкості 50.0км/год і сповільненні 4.9/5.9м/с2 мав технічну можливість уникнути зіткнення.

При швидкості 50.0км/год та сповільненні 3.9м/с2 визначити технічну можливість водія ОСОБА_1 , уникнути зіткнення, не є можливим по причині того, що віддалення автомобіля від місця зіткнення близьке за своїм значенням до величини зупиночного шляху автомобіля.

Варіант №2 - за свідченнями ОСОБА_4 .

Визначити технічну можливість обох водіїв уникнути зіткнення можливо лише після надання додаткових вихідних даних в клопотанні експерта № 19/108/13/2-582-2021 від 12.01.2021.

Варіант №3 - за свідченнями ОСОБА_2 .

Визначити технічну можливість обох водіїв уникнути зіткнення можливо лише після надання додаткових вихідних даних вказаних в клопотанні експерта № 19/108/13/2-582-2021 від 12.01.2021.

Таким чином, з огляду на зазначений висновок експерта в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 14.2 «б» Правил дорожнього руху України, які висуваються йому в провину згідно протоколу про адміністративне правопорушення і які б безумовно свідчили про те, що ці порушення правил дорожнього руху знаходились у причинному зв`язку з подією ДТП, апеляційним судом, не встановлено.

Доводи адвоката Бучакчійського В.С. в апеляційному суді, про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки у зазначеному висновку експерта зауважено, що дії водія ОСОБА_1 не відповідають вимозі п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної пригоди, є необґрунтованими, оскільки суд не може вийти за межі тих обставин, які не ставилися у провину ОСОБА_1 , так як судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 310/7293/20