Справа №: 307/219/21
Провадження № 3/307/394/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла повторно з Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 050258 від 17.01.2020 року вбачається, що 17.01.2021 року, о 21.35 год., ОСОБА_1 на АЗС «Максі-Енерджі» в смт. Буштино по вул. Головній №444, обслуговувала клієнтів та здійснювала торгівлю продовольчими товарами без вдягнутих засобів індивідуального захисту респіраторів або маски, чим порушила п. 2.1 постанови КМУ 1236 від 9.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 050258 від 17.01.2021 р., та відеозапис з записом події, яка мала місце 17 січня 2021 року в приміщенні АЗС «Максі-Енерджі» в смт. Буштино по вул. Головній №444.

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 8.02.2021 року, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 разом з матеріалами було повернуто органу, який його склав, для приведення протоколу у відповідність зі ст. 256 КУпАП.

Як вбачається з постанови судді, протокол для належного дооформлення було повернуто, оскільки в ньому не було зазначено та не конкретизовано, які саме норми, передбачені постановою КМУ 1236 від 9.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (підпункт та пункт), порушила ОСОБА_1 та не надано відомостей за якими можливе встановлення, що ОСОБА_1 є працівником чи безпосередньо суб`єктом господарювання та являється суб`єктом відповідальності за вказане адміністративне правопорушення..

9.03.2021 року до Тячівського районного суду Закарпатської області з Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області повторно надійшли матеріали про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП складені відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту протоколу, за результатами усунення недоліків в протоколі зазначено порушення ОСОБА_1 підпункту 1 пункту 2 Постанови КМУ №1236 від 9.12.2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 14 пункту 2 Постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року, заборонено діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

В протоколі міститься посилання на порушення продавцем магазину «госптоварів», вимог п.п.1 п.2 Постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме заборонено перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисник масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлення самостійно.

Дані заборони повністю узгоджуються з диспозицією ч.2 ст. 44-3 КУпАП, якою передбачено, адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Однак, відповідно до суті викладеного у протоколі правопорушення дії ОСОБА_1 уповноваженою на складення протоколу посадовою особою органу поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В такому вигляді, пред`явлене обвинувачення особі є не конкретним, а порушення п.п. 1 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року такими, що не відповідають складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Таким чином, висуваючи обвинувачення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, та не зазначено, які дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Разом з цим наявні суперечності між зазначеним у фабулі обвинувачення нормативно правового акта яким встановлюються відповідні правила, яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася та кваліфікацією діяння особи, а суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення не має повноважень щодо перекваліфікації діяння, це повноваження органу, який складає протокол. Окрім цього відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст. 44-3 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Європейський Суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник