Провадження № 3/679/42/2021
Справа № 679/1739/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Базарник Б.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , направлена за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485991 від 11.12.2020 року, 11.12.2020 року в 11 годині 20 хвилин в м.Нетішин по вул.Старонетішинській, 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МТЗ 892, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager 6810», тест №3085 від 11.12.2020 року результат позитивний 2,17 проміле. Останній порушив п.2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся рекомендованими листами про виклик до суду за адресою, яку він зазначив при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 . Однак, судові повістки про виклик ОСОБА_1 у судові засідання на 03.02.2021 року на 14 годину 10 хвилин, 22.02.2021 року на 13 годину 30 хвилин та 11.03.2021 року на 8 годину 30 хвилин повернулися до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Як вбачається з доповідної записки працівника суду повістка про виклик до суду на 10 годину 40 хвилин 05.01.2021 року ОСОБА_1 також не вручена, оскільки адресат був неодноразово відсутній за місцем проживання.

Суд вчинив усі необхідні дії, щоб вчасно повідомити ОСОБА_1 про розгляд справи за адресою, яку він повідомив. Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі та особисті дані, повністю лежить на порушнику. Надання неправдивої інформації слід розглядати, як намагання у майбутньому використати цю обставину для уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.

Вважаю, що ОСОБА_1 мав усі можливості отримати повідомлення про розгляд справи у суді, яке йому направлялось, але реально маючи можливість дізнатись про зміст поштових повідомлень, не отримував їх.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Згідно вимог ст.268 КУпАП справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9«а» ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами внесеними Постановою КМУ №883 від 10.11.2017 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу серії ДПР18 №485991 від 11.12.2020 року, даними тесту №3085 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11.12.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.12.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.12.2020 року в якому зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння 2,17 проміле, а також доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначений вищевказаний відеозапис визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Тому, з урахуванням обставин справи, при накладенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік. Суд вважає, що такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення.

Накладення даного виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим ОСОБА_1 так і іншими особами.

Згідно із ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ч.1 ст.130, ст.ст.33, 34, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста пітдес`ят чотири) гривні 00 копійок на рахунок № UА0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО 899998.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Б.І. Базарник