328/558/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Людмила Василівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, пеербуває в центрі зайнятості як безробітний, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 183-1 ч. 1 КУпАП,-

встановила:

Відповідно до протоколу за АСВП № 22451059/1 про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2021 року, складеного головним державним виконавцем з Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Султаново-Стаценко Оленою Володимирівною при примусовому виконанні виконавчого провадження АСВП № 22451059 відносно боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа № 2-к-1/2011 від 25.11.2011 року Токмацького районного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2006 року до досягнення дитиною повноліття, встановлено, що у гр. ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 21.12.2020 року наявна заборгованість зі сплати аліментів понад 6 місяців у сумі 72446,18 грн. Таким чином сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів, перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушено вимоги ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», та стягувачу потерпілій ОСОБА_2 завдано матеріальну шкоду у розмірі 6654,00 грн.

Заборгованість зі сплати аліментів на день повноліття дитини станом на 21.12.2020 року складає 72446,18 грн., яка утворилась за весь період перебування на виконанні виконавчого документу, що підтверджується розрахунком заборгованості боржника по аліментам від 24.02.2021 року.

До протоколу додано: ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2011 року про надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення мирового судді судового участку округу Варавіно-Факторія міста Архангельска від 22 червня 2006 року про стягнення щомісячно з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та іншого прибутку починаючи з 31 січня 2006 року до досягнення дитиною повноліття; виконавчий лист № 2-к-1/2011 від 25.11.2011 року Токмацького районного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2006 року до досягнення дитиною повноліття, постанову про відкриття виконавчого провадження; розрахунок заборгованості боржника по аліментам АСВП № 22451059 від 24 лютого 2021 року; розрахунок заборгованості боржника по аліментам АСВП № 22451059 від 01 липня 2020 року; розрахунок заборгованості боржника по аліментам АСВП № 22451059 від 31 грудня 2017 року; письмові пояснення ОСОБА_1 який пояснив, що має заборгованість по аліментам, тому що не має постійного місця роботи. Аліменти сплачує частково, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний; акт державного виконавця від 24.02.2021 року; відповіді на запити щодо середньомісячної заробітної плати; пояснення головного державного виконавця ОСОБА_6 щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

В судове засіданняОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Жодних клопотань чи заяв на адресу Токмацького районного суду Запорізької області не надходило. Про причини неявки не повідомив.

Статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Так, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невипрадане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи скорочені строки розгляду справ зазначеної категорії, суддя вирішила розглянути справу за відсутності правопорушника.

Відповідно до письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначених в протоколі та пояснювальної, ОСОБА_1 пояснив, що не відмовляється сплачувати аліменти, про заборгованість йому відомо, він перебуває на обліку в Центрі зайнятості як безробітний, а тому частково сплачує аліменти.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини у справі на підставі доказів, зібраних особою, яка склала протокол.

Частиною 1 ст. 183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення прав і свобод людини, зокрема права на повноцінне життя та всебічний розвиток особистості.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в несплаті передбачених законодавством платежів аліментів, одному з визначеного кола осіб, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за несплату аліментів настає не за сам факт заборгованості (не сплати), або разової заборгованості, а за наявність заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Суб`єкт адміністративного правопорушення загальний.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною у формі умислу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До матеріалів справи, особою, яка складала протокол не надано жодного доказу щодо наявності у ОСОБА_1 вини у формі умислу на несплату аліменти. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, що свідчив би про можливість ОСОБА_1 сплачувати аліменти в повному обсязі, відсутні відомості щодо його працевлаштування, наявності у власності рухомого або нерухомого майна, земельних ділянок, отримання будь-яких доходів. ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, аліменти сплачує частково, що підтверджується розрахунком від 24.02.2021 року.

За відсутності суб`єктивної сторони правопорушення відсутній його склад.

На підставі вищевказаного справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 9, 10, 11, 183-1 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 254, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: