ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/723/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

- захисника особи, яку притягнуто до адмінстративної відповідальності, адвоката Заводовської М.Л.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Як визнав суд, 03 листопада 2021 року близько 15 год, 40 хв. громадянин ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , допустив приймання відвідувачів у даному магазині за відсутності у продавця ОСОБА_2 підтверджуючих документів про здійснення її вакцинування проти хвороби Covid-19 або про наявність протипоказань до вакцинації, чим порушив вимоги п.1 Протоколу №13 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при обласній державній адміністрації від 20 жовтня 2021 року у відповідності п.3.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року (із змінами та доповненнями). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає постанову постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом не першої інстанції не було прийнято до уваги те, що напередодні складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 здала назоорофаригінальний мазок для дослідження STANDART Q COVID-19 Antigen (наявність зараження на COVID-19) у ПП Першій соціальній лабораторії Ескулаб і 04.11.2021 року о 12.25 отримала негативний результат, що свідчить про відсутність зараження COVID-19.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 мала намір зробити вакцинацію від Коронавірусної інфекції і 07.11.2021 року остання вакцинувалась вакциною Pfizer серії FL 5729, про що зроблено відмітку у картці профілактичних щеплень.

Наводячи аналіз нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок та умови притягнення особи до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, вважає, що в діях відсутні ознаки, інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2021 року про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника Заводовську М.Л., які підтримали подану ним апеляційну скаргу та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, а також вказуючи, що призначене адміністративне стягнення є надто суворим затакий вид правопорушення, просять суд скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП; розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до п.3.2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року на території регіонів, на яких установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, рішенням регіональних комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій запроваджуються посилені заходи контролю за дотриманням на території регіону встановлених обмежувальних протиепідемічних заходів, готовності закладів охорони здоров`я до прийому хворих на COVID-19, виявлення та реєстрації осіб з підозрою на COVID-19 відповідно до стандартів Міністерства охорони здоров`я.

Згідно п.1 Протоколу № 13 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при обласній державній адміністрації від 20 довтня 2021 року на адміністративних територіях Тернопільської області встановлено, що з 00 год. 00 хв. 21 жовтня 2021 року заклади працюватимуть за умови наявності підтверджуючих документів у 100 % працюючого персоналу та відвідувачів закладу про здійснення вакцинації (жовтий або зелений сертифікат) або негативного результату тестування на Соvid-19 методом полімеразної ланцюгвої реакції, яке проведене не більше як за 72 години, або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-Co V-2, яке проведене не більш як за 48 годин до здійснення заходу (відвідування закладу), або документ від лікаря про наявність протипоказань до вакцинування.

У відповідності до ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на час проведення перевірки у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він здійснює підприємницьку діяльність, продавець ОСОБА_2 дійсно не була вакцинована, однак на той час вона здала відповідний тест для дослідження COVID-19, який показав негативний результат і в подальшому провела вакцинування.

Фактично ОСОБА_1 , як особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Окрім того, докази, які суд першої інстанції навів у своєму рішенні, підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Зокрема, це протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 733429 від 03 листопада 2021 року; виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 ; копія трудового договору № 2, укладеного між ОСОБА_1 . Та ОСОБА_2 . Від 23 вересня 2021 року, та інші, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст..44-3 КУпАП є обґрунтованими.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, суд належним чином не врахував приписи статей 22, 23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких вказувала на малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, порушив правила карантину вперше, визнав свою вину, відсутність матеріальної шкоди та шкідливих наслідків для інших осіб внаслідок вчиненого правопорушення, приймаючи також до уваги, що були прийняті всі необхідні заходи для усунення виявленого правопорушення; зважаючи на відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, на думку суду, є підстави вважати, що в подальшому подібних дій правопорушник вчиняти не буде.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання останнього та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя