Справа № 203/4458/21
Провадження № 3/0203/2644/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 856991 від 07.10.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання, призначене на 17.11.2021 року, з`явилась потерпіла особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), яка пояснила, що ОСОБА_1 постійно перебуває в наркотичному стані та систематично вчиняє домашнє насильство проти неї та їх дитини. Вони з дитиною стоять на обліку сімей зі складною життєвою ситуацією.

Також 10.12.2021 року до початку чергового судового засідання потерпіла особа надала суду письмові пояснення по суті правопорушення та додаткові докази на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, ОСОБА_2 додатково пояснила, що станом на 10.12.2021 року ОСОБА_1 продовжує вчиняти домашнє насильство, що триває з червня 2020 року. У результаті цього, вона та її родина постійно страждають від психологічного та фізичного насильства. Ця ситуація спричиняє їй негативні емоційні переживання: тривога, страх, приниження, сором. На думку потерпілої особи, дії ОСОБА_1 є незаконними та такими, що порушують її права, гарантовані Конституцією України. Тому вона просить суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб.

У судове засідання, призначене на 15.12.2021 року, в черговий раз не з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча він належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Отже, суд, враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою, а також, беручи до уваги строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки накладення адміністративного стягнення та притягнення особи до адміністративної відповідальності, те, що судом вчинені всі необхідні дії для його повідомлення, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_1 ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення, про що свідчить його особистий підпис, та надав свої письмові пояснення в протоколі. Він зазначив, що вони з потерпілою особою спілкувались телефоном, домовились про зустріч 02.10.2021 року о 22:00 годині на вул. Островського у Макдональдз, куди вона прийшла з екіпажем поліції.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Проте особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вживала заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.10.2021 року близько 21:15 години за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив сварку з ОСОБА_2 , в ході якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив насилля в сім`ї та правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірно кваліфікуються за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наступними доказами, що наявні в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 07.10.2021 року серії ВАБ № 856991;

- копіями рапортів від 02.10.2021 року та 03.10.2021 року;

- копією заяви ОСОБА_2 від 02.10.2021 року, в якій вона просить працівників поліції прийняти міри до її колишнього співмешканця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 02.10.2021 року приблизно о 21:15 годині прийшов до неї додому та погрожував їй фізичною розправою та вбивством;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 02.10.2021 року, яка по суті порушення пояснила, що 02.10.2021 року вона знаходилась за адресою мешкання: АДРЕСА_2 , разом з її сестрою ОСОБА_2 та племінницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; приблизно о 21:15 годині до вказаного місця проживання вкотре прийшов колишній співмешканець її сестри ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , поводив себе неадекватно, лаявся, гучно висловлював погрози у бік її сестри, кричав, що вб`є, знищить, розтопче, намагався потрапити до під`їзду, виламуючи двері; перед цим дзвонив на телефон сестри також з погрозами, записи яких можуть бути надані; дії ОСОБА_1 є систематичними, регулярними, продуманими протягом майже року, які несуть за собою фізичну, психологічну та фінансову загрозу; акцентує увагу на те, що в домі знаходиться малолітня дитина, яка після кожної появи ОСОБА_1 плаче, погано спить, поводить себе залякано у наступні дні; вважає, що ОСОБА_1 перебуває у наркотичному стані та просить притягнути його до відповідальності, згідно з чинним законодавством;

- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 02.10.2021 року, яка пояснила, що 02.10.2021 року вона знаходилась у себе вдома разом зі своєю малолітньою дитиною; приблизно о 21:15 годині до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов її колишній співмешканець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який погрожував їй фізичною розправою та погрожував вбивством; вона має достатньо підстав вважати, що її життя та здоров`я, життя та здоров`я її членів сім`ї, знаходиться під реальною загрозою, бо особа неодноразово притягалася до відповідальності;

- копіями постанов Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: постанови від 13.01.2021 року, від 10.02.2021 року, від 19.05.2021 року, які набрали законної сили станом на 20.01.2021 року, 23.02.2021 року, 01.06.2021 року, відповідно; а також постанова від 07.12.2020 року, яка набрала законної сили станом на 18.12.2020 року, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2020 року, цивільна справа № 203/4323/20, про видачу обмежувального припису;

- один CD-диск.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII (в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян; об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, та її протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне зі вказаних порушень (матеріальний склад); суб`єкт адміністративного правопорушення особливий (особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення); суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями, заявою, копіями постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які набрали законної сили, CD-диском. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суд, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважає вину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП, стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд зазначає, що систему адміністративних стягнень закріплено в статті 24 КУпАП, в якій їх перераховано з врахуванням зростання суворості: попередження (ст.26 КУпАП); штраф (ст.27 КУпАП); оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом правопорушення (ст.28 КУпАП); конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення (ст.29 КУпАП); позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (ст.30 КУпАП); громадські роботи (ст.31-1 КУпАП); виправні роботи (ст.31 КУпАП); адміністративний арешт (ст.32 КУпАП).

Отже, адміністративний арешт це найбільш суворий захід адміністративного стягнення, який застосовується у виключних випадках, за вчинення адміністративних правопорушень з особливою антигромадською спрямованістю, які найбільш наближені до кримінально-караних, з урахуванням особи порушника, а застосування інших видів стягнення буде недостатньо. При цьому адміністративний арешт не може застосовуватись, зокрема, до інвалідів І та ІІ груп (ч.2 ст.32 КУпАП), військовослужбовців та призваних на збори військовозобов`язаних, осіб рядового та начальницького складів органів внутрішніх справ та інших осіб, визначених в ч. 1 ст. 15 КУпАП.

Суд, з урахуванням обставин справи, того, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази на підтвердження особи правопорушника, зокрема, з урахуванням вимог ст. 32 КУпАП, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 32, 33, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 221, 245, 276, 277, 283-287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680,00 грн (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва