Справа № 740/797/21
Провадження № 3/740/468/21
ПОСТАНОВА

іменем України

11 березня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаєпо АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №367186 від 29 січня 2021 року ОСОБА_1 21.01.2021 близько 11 год 30 хв за місцем проживання по АДРЕСА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 21.01.2021 вчинив хуліганські дії відносно своєї тітки ОСОБА_3 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, розмахуючи руками, при цьому тілесних ушкоджень завдано не було.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, поважних причин неявки не зазначила. Відповідно до ст.268 КУпАП її участь не є обовязковою.

Дослідивши матеріали справи суд доходить наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлено адміністратвину відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Частиною 2 ст. 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно з протоколом ОСОБА_1 поставлено в провину ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, стосовно свого 13-річного сина ОСОБА_2 , яке полягало у вчиненні ним стосовно тітки ОСОБА_3 нецензурної лайки, погроз фізичної розправи, розмахування руками.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: 1) виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) поважати дитину.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При складенні адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 вимоги ст. 256 КУпАП дотримано не було, оскільки в ньому суть адміністративного правопорушення викладена узагальнено без зазначення конкретних діянь, які виходячи з встановлених законодавством обов`язків батьків були нею вчинені або навпаки не вчинені.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому відсутні дані про суть правопорушення, а саме конкретні дії або бездіяльність ОСОБА_1 , які містять ознаки адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП.

Уповноважений орган (суддя) розглядає справу в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, тому важливим є зміст цього документа, зокрема, викладення обставин вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку в змісті протоколу наведено лише статтю законодавчого акта, яка була порушена, без зазначення конкретних передбачених нею обов"язків батьків, від виконання яких ухилилася ОСОБА_1 , попри те, що в статті встановлено не один, а кілька обов"язків, не вказано, які ж дії (бездіяльність) було вчинено. Посилання на статтю нормативного акта не замінює необхідності викладення обставин вчинення правопорушення, які орган (посадова особа), уповноважений розглядати протокол, не повинен сам відшуковувати і трактувати довільно. Сформульоване таким чином обвинувачення є неконкретним та позбавляє можливості ефективно захищатися від нього. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Таким чином, у протоколі не зазначено, які саме обов"язки, встановлені законом, стосовно сина не виконувала ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, недотримання при його складанні вимог ст. 256 КУпАП позбавляє суд можливості належним чином всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу по суті та винести законне і обґрунтоване рішення, тому суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП.

Крім того, вчинені сином ОСОБА_1 дії стосовно тітки мають окремі ознаки адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, але на містять складу цього правопорушення через відсутність суб"єкта з огляду на недосягнення ним віку, з якого настає адміністративна відповідальність (16 років). Його поведінка свідчить про наявність обставин зя ких його можна віднести до осіб з числа дітей-кривдників - які не досягли 18 років та вчинили домашнє насильство у будь-якій формі (п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

При цьому, частиною 3 ст. 184 КУпАП встановлена адміністратвина відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 184 КУпАП встановлена адміністратвина відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що у разі вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, батьки несуть адміністративну відповідальність незалежно від того скільки виповнилося років дитині у межах віку, з якого настає кримінальна відповідальність (за загальним правилом 16 років, а в окремих випадках 14 років). У разі ж вчинення неповнолітніми діянь, відповідальність за яке передбачено КУпАП, батьки несуть адміністративну відповідальність якщо діяння вчинено неповнолітнім у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Зазначене вказує, що адміністративна відповідальність для батьків за вчинення їх дітьми віком до чотирнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП, не встановлена.

Для притягнення батьків до адміністратвиної відповідаьності за ухилення від виконання батьківських обов"язків за ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП у разі вчинення їх дітьми у віці до 14 років таких діянь, які мають ознаки адміністративного проступку, необхідно довести, від виконання яких саме передбачених законодавством обов"язків ухилилися батьки. Сам по собі факт вчинення таких діянь неповнолітньою дитиною віком до 14 років не свідчить про наявність у діяннях батьків складу адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 чи ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 36, ч. 1 ст.184, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 25 , 252, 256, 28 , 28 , 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Карпусь