Справа № 136/1731/21
Провадження № 33/801/1012/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись частково із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ухвалити в цій частині нову постанову, якою закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційної скарги: суд дійшов помилкового висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП; суд наклав на нього стягнення, не визнавши винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень; в справі відсутні пояснення двох свідків, в присутності яких було складено протокол; по факту відмови водія від проходження огляду складається протокол про адміністративне правопорушення; диск не є допустимим доказом у справі, оскільки відеофайл не містить цифрового підпису; йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів; протокол складено з порушенням визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП строку; акт огляду на стан сп`яніння не може бути доказом відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

28.12.2021 за клопотанням ОСОБА_1 про бажання присутності адвоката при розгляді апеляційної скарги судове засідання було відкладено на 30.12.2021.

Однак, 30.12.2021 до суду з`явився лише ОСОБА_1 .

За відсутності будь-яких клопотань, приймаючи до уваги те, що апеляційна скарга складалася адвокатом, зважаючи на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не приймають участі інші особи (в тому числі свідки, працівники поліції), апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за участю лише ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постанова суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП апелянтом не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 214713, складеного 27.08.2021 інспектором СРПП ВП №4 ВРУП капітаном поліції Рузіним О.П., 25.08.2021 о 06 год. 45 хв. в м. Липовець по вул. Героїв Майдану водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-11183 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Під час спілкування в ОСОБА_1 було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що йому не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а на відеозаписі не зафіксовано факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, однак, вказані доводи не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

ОСОБА_1 зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не зафіксовано його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а суд на власний розсуд інтерпретував його поведінку як відому.

Суд першої інстанції в постанові описав обставини, які відображені на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, а саме з приводу агресивної поведінки ОСОБА_1 , визнання ним факту залишення місця ДТП, надходження від поліцейського пропозиції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечував вказаних обставин.

Твердження апелянта про те, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є голослівними, оскільки, по-перше, відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться , зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Однак, в даному випадку поліцейські не зупиняли ОСОБА_1 , який вчинив ДТП, залишив місце пригоди та був виявлений працівниками поліції по місцю свого проживання.

По-друге, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 було запропоновано слідувати (в даному випадку вийти з свого подвір`я) для складання адмінматеріалів та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На думку суду, під проведенням огляду працівники поліції мали на увазі, в тому числі, проведення ними огляду на місці. Однак, ОСОБА_1 в категоричній, вульгарній формі відмовився в цілому від проведення огляду.

По-третє, враховуючи агресивну поведінку ОСОБА_1 та наявність дорожньо-транспортної пригоди, з місця якої ОСОБА_1 скрився, працівники поліції прийняли остаточне рішення про освідування ОСОБА_1 в медичному закладі, на що останній категорично відмоився, і таке рішення поліцейських є адекватним та правильним, враховуючи ситуацію, яка склалася.

Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення будь-яких пояснень з приводу порушення поліцейськими вимог Інструкції (зокрема, щодо відсутності пропозиції з боку поліцейських щодо проведення ними огляду на місці), не надав, так само як і не надав пояснень щодо інших обставин.

Крім того, під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 останньому повідомив, що «їхав нетверезий».

Як встановив суд першої інстанції та не заперечувалося ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, останній був присутнім при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-яких пояснень, в тому числі заперечень, щодо суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин ОСОБА_1 не висловив. Не додані такі пояснення (заперечення) і до протоколу.

Хибною є позиція апелянта з приводу того, що статтею 266 КУпАП передбачено наявність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду, оскільки у вказаній статті зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У даному випадку під проведення огляду розуміється як згода на проведення огляду, так і відмова від його проведення.

Не заслуговують на увагу також твердження апелянта щодо неналежності як доказу оптичного диску, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, а також щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП строку, оскільки цим доводам судом першої інстанції було надано відповідну оцінку, вказані висновки суду є мотивованими, а апелянт жодним чином їх не спростував.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що в абз. 7 арк. 2 постанови суд дійшов висновку про доведеність його вини за ч. 4 ст. 130 КУпАП, однак, як слідує зі змісту постанови, судом допущено описку, оскільки по тексту всієї постанови суд встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не є вагомими доводи ОСОБА_1 з приводу того, що суд, накладаючи на нього стягнення, не визнав його винним у вчиненні інкримінованих правопорушень, оскільки суд першої інстанції виніс постанову у відповідності до ст. 284 КУпАП, а саме про накладення адміністративного стягнення. При цьому, в мотивувальній частині постанови суд навів свій висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не навів переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду щодо винуватості у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало