Справа № 127/1691/21
Провадження № 3/127/636/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 10.01.2021 року о 13 год. 15 хв. в м. Вінниця, вул. С. Зулінського, 38А, керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у передбаченому порядку завчасно та належним чином. Останній жодного разу не повідомив про причини неявки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 017537 від 10.01.2021 року, рапортом працівника поліції, довідкою інспектора ВАП та письмовими поясненнями свідків від 10.01.2021 року.

Так, згідно з протоколом водій ОСОБА_1 10.01.2021 року о 13 год. 15 хв. в м. Вінниця, вул. С. Зулінського, 38А, керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя.

Відповідно до рапорту працівника поліції після зупинки транспортного засобу RENAULT LOGAN під керуванням ОСОБА_1 , в останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, зіниці не реагували на промені світла, неприродні блідість обличчя. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

З пояснень двох свідків від 10.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності вказаних свідків.

Відповідно до п. 6 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: а саме зіниці не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху не пройшов на вимогу поліцейського в установленому прядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: