П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем у магазині «Сонячний», м. Черкаси, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 355148 від 02 січня 2021 року «02 січня 2021 року гр. ОСОБА_2 вчиняла психологічне домашнє насильство, а саме: виражалася нецензурною лайкою, чим принижує людську честь та гідність».

Перше судове засідання у даній справі було призначено на 25 лютого 2021 року.

25 лютого 2021 року за клопотанням ОСОБА_3 розгляд справи було відкладено до 16 березня 2021 року.

16 березня 2021 року в судове засідання з`явилися гр. ОСОБА_3 та її захисник адвокат Василенко О.В., який надав суду документи на підтвердження своїх повноважень. Також суду було надано копію паспорта ОСОБА_4 та рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2020 про розірвання шлюбу, яким підтверджено зміну прізвища гр. ОСОБА_2 на ОСОБА_4 .

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_3 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнала та пояснила, що разом із своїми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку батька. За цією ж адресою проживає її матір ОСОБА_5 та колишній чоловік ОСОБА_6 , сварка з яким виникла 02 січня 2021 року та була спровокована останнім. У ході сварки гр. ОСОБА_6 ображав її нецензурною лайкою, хапав за обличчя. Вона ж образ, погроз, нецензурної лайки на адресу гр. ОСОБА_6 не висловлювала. Відмітила, що з колишнім чоловіком у неї досить часто виникають сварки, так як з моменту розірвання шлюбу між ними склалися неприязні відносини.

Захисник ОСОБА_3 адвокат Василенко О.В. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення його довірительки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обґрунтовував тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення потерпілим зазначено гр. ОСОБА_6 . Водночас, із протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 січня 2021 року вбачається, що останній при зверненні до правоохоронних органів повідомив про те, що 02 січня 2021 року близько 17 години 30 хвилин його колишня дружина ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виражається у здійсненні психологічного тиску. Крім того, зауважив, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки події та не встановлено можливість настання чи факт настання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи.

Заслухавши пояснення гр. ОСОБА_3 та її захисника - адвоката Василенка О.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з частинами другою - четвертою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Указані вимоги щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення викладено у ІІ Розділі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

При цьому, суд констатує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 355148 від 02 січня 2021 року, складеному відносно гр. ОСОБА_3 , не вказано місце, точний час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також не зазначено жодного свідка події, хоча з матеріалів справи вбачається, що такі особи є.

Разом з тим, із протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 січня 2021 року вбачається, що гр. ОСОБА_6 при зверненні до правоохоронних органів повідомив про те, що 02 січня 2021 року близько 17 години 30 хвилин його колишня дружина ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виражається у здійсненні психологічного тиску.

Ці ж обставини він, а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначають у своїх письмових поясненнях.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 355148 від 02 січня 2021 рокупотерпілою зазначено не гр. ОСОБА_5 , а гр. ОСОБА_6 .

Жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що 02 січня 2021 року у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час гр. ОСОБА_3 вчиняла домашнє насильство відносно гр. ОСОБА_6 , суду не надано.

Не зазначає про це і сам гр. ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в інкримінованому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 передбачає вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 цього Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеному щодо гр. ОСОБА_3 , вбачається, що при складенні протоколу можливість настання чи факт настання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи встановлені не були.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом не встановлена наявність в діях гр. ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

у х в а л и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко