Провадження № 33/824/100/2021 Доповідач в суді ІI інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -адвоката Бузанова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бузанова Д.В. на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 листопада 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44? КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 30 вересня 2020 року, о 10 годині 40 хвилин, під час перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де працює продавцем ОСОБА_1 , був відсутній запас засобів індивідуального захисту із розрахунку на 5 робочих днів, що є порушенням п. 13 Особливого порядку проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних та інших заходів у місті Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб» у редакції розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб» № 62 від 01.07.2020 року (далі по тексту - Особливий порядок). Тобто, ОСОБА_1 , своїми діями порушила правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У апеляційній скарзі захисника Бузанова Д.В. указано на незаконність постанови судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що місцевий суд дійшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44? КУпАП, з огляду на наступні обставини. Так, апелянтом зазначено про те, що ОСОБА_1 є продавцем, а не посадовою особою. Суб`єктом господарювання в даній ситуації, на думку апелянта, виступає ФОП ОСОБА_2 , а тому протокол про адміністративне правопорушення повинен був складений саме на нього. Крім того, на переконання захисника, висновки суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 не повідомила керівництво про відсутність захисних масок, тим самим, допустивши бездіяльність є хибним, оскільки навіть в тому разі, якщо б ОСОБА_1 і повідомила про цей факт, то обов`язок забезпечити наявність засобів індивідуального захисту все одно залишається саме за суб`єктом господарювання. Разом з тим, адвокат Бузанов Д.В. зазначив про те, що посилання місцевого суду на положення п. 3.1 та 4.1 посадової інструкції продавця не доводять вини ОСОБА_1 в вчиненні постановленого їй у вину адміністративного правопорушення та не встановлюють обов`язку забезпечувати засобами індивідуального захисту, оскільки обов`язки продавця охоплюються лише нормами цієї посадової інструкції, та не перекладають обов`язків суб`єктів господарювання на продавця. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44? КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Бузанова Д.В., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При розгляді справи слід з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим суд дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Розпорядженням КМДА № 62 від 01 липня 2020 року внесено зміни та викладено в новій редакції «Особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів, у місті Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії "Медико-біологічні НС" код 20713 "Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб" (далі Порядок).

Цим Порядком встановлено вимоги до суб`єктів господарювання щодо персоналу, дезінфекції, вхідного санітарного контролю та інформування відвідувачів.

Зокрема пунктом 13 Порядку на суб`єктів господарювання покладено обов`язок забезпечення наявності засобів індивідуального захисту із розрахунку на наступні 5 робочих днів, у т.ч. на 1 робочу зміну- безпосередньо на робочому місці працівника.

Тобто, вказаним Порядком встановлено вимоги не до будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2020 року ОСОБА_1 поставлено у вину порушення п.13 Особливого порядку проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних та інших заходів у місті Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», а саме те, що під час перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де працює продавцем ОСОБА_1 , був відсутній запас засобів індивідуального захисту із розрахунку на 5 робочих днів.

Разом з тим, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП суд в постанові вказав, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про запровадження та дію на території країни карантину, встановивши на початку робочої зміни, оскільки перевірка проводилась о 10-40 год., відсутність захисних масок, на виконання передбачених посадовою інструкцією обов`язків та прав, проігнорувавши вимоги щодо носіння засобів індивідуального захисту з розрахунку 1 захисна маска на 3 години роботи, не повідомила керівництво - ОСОБА_2 про відсутність захисних масок, та своєю бездіяльністю порушила правила щодо карантину людей.

Отже, при розгляді справи суд вийшов за межі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та встановив обставини, які не були поставлені у вину ОСОБА_1 відповідно до складеного щодо неї протоколу.

Аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною і обґрунтованою.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не у повній мірі врахував усі обставини справи, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Бузанова Д.В. задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька