КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/1404/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чайки Миколи Миколайовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 4 січня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

постановою Печерського районного суду міста Києва від 4 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20 400грн з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454грн.

Постановою суду визнано доведеним те, що ОСОБА_1 , будучи притягненим до адміністративної відповідальності постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 3 вересня 2020 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 10 200грн та позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, 8 жовтня 2020 року, о 16 год. 45 хв. по вул. Залізничне Шосе, 57 в м. Києві керував транспортним засобом Мазда 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Чайка М.М. 13 січня 2021 року подав до Печерського районного суду міста Києва апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 4 січня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини справи, порушено норми процесуального права, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності захисника Кучеренка А.В., що призвело до порушення його права на захист.

Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Чайка М.М. зазначає, що на пропозицію поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився, що не суперечить чинному законодавству, однак погодився на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, про що

зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, але йому було відмовлено.

Крім того, захисник Кучеренка А.В. посилається на те, що допитана в якості свідка в суді першої інстанції інспектор поліції ОСОБА_2 не заперечувала, що ОСОБА_1 погодився на медичний огляд, однак зазначила, що направляючись до медичного закладу останній відмовився від медичного освідування. Дані обставини не узгоджуються із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого не вбачається, що поліцейські разом з ОСОБА_1 направлялися до медичного закладу та що він відмовився від медичного огляду, тому наявні у справі докази не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чайки М.М., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 3 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Відповідно до постанови адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 26 липня 2020 року.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 126923, 8 жовтня 2020 року, о 16 год. 45 хв. по вул. Залізничне Шосе, 57 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що співробітники поліції відмовили йому у праві пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Разом з цим, дослідивши у судовому засіданні відеозапис, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що працівниками поліції були дотримані всі вимоги закону щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.

Всупереч твердженням ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чайки М.М. в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі - відеозапис даної обставини не містить.

З переглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження такого огляду.

При цьому працівниками поліції роз`ясненні ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджені письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також поясненнями інспектора патрульної поліції Гончарук А.А. під час розгляду справи судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було відмовлено в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, спростовуються письмовими поясненнями свідків та відеозаписом з місця події.

Запис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення зроблений вже після складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та не свідчить про порушення працівниками поліції вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є правомірним, відповідає фактичним обставинам справи та наявним доказам.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи за відсутності захисника та позбавлення його права на захист, спростовуються постановою Печерського районного суду міста Києва від 4 січня 2021 року, згідно якої в судовому засіданні були присутні ОСОБА_1 та його адвокат Чайка М.М., які надали свої пояснення щодо подій, які сталися 8 жовтня 2020 року, а відтак розгляд справи відбувся за участі ОСОБА_1 та його захисника.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі Великої палати встановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді матеріалів за

протоколом про адміністративне правопорушення, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, надана оцінка поясненням ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстав для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чайки Миколи Миколайовича залишити без задоволення, постанову Печерського районного суду міста Києва від 4 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20 400грн з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки та стягненням з нього на користь держави судовий збір в сумі 454грн - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя