ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1193/21
провадження № 3/753/1149/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2020 року о «01» год. «25» хв. по вул. Княжий Затон, у м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 130 КУпАП на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла 19.01.2021 та передана судді для розгляду 21.01.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4. XI. 1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу та місце розгляду матеріалу, незважаючи на те, що останній відмовився від підпису протоколу та пояснень по суті правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 01.02.2021 не з`явився, викликався у судове засідання за наявними у справі даними про його місце проживання, однак до суду не з`явився, причини не явки не повідомив.

Перед початком судового засідання призначеного на 12.02.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про оголошення перерви у судовому засіданні, надавши можливість ознайомитись з матеріалами справи та звернутись до адвоката за наданням йому правової допомоги.

Так, судом було задоволено вказану заяву та відкладено судове засідання до 19.02.2021 о 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 19.02.2021 захисник ОСОБА_1 -Бобильова О.В. заявила клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

На задоволення клопотання захисникаБобильової О.В., судом було відкладено судове засідання, з метою надання можливості ознайомитись з матеріалами справи на 24.02.2021 о 16-10 год., про обізнаність наступного судового засідання захисник повідомлена під розписку, яка міститься у матеріалаах справи. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

ЗахисникБобильова О.В. повністю ознайомилась з матеріалами справи, отримала диск з відеозаписом про, що власноручно зазначила в заяві від 19.02.2021.

У судовому засіданні 24.02.2021 захисник Бобильова О.В. заявила клопотання про виклик у наступне судове засідання свідків: а саме інспектора, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , обґрунтовуючи клопотання тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Вказане клопотання судом було задоволено частково, зокрема у частині виклику у судове засідання та допиту у якості свідка інспектора роти №1 батальйону №4 полку №2 лейтенанта ОСОБА_4 , у іншій частині задоволення клопотання відмовлено.

Судове засідання відкладено до 11.03.2021.

На адресу суду 11.03.2021 від адвоката Бобильової О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з її хворобою. До заяви долучено медичну довідку №44/21 від 11.03.2021, із зазначенням діагнозу.

ОСОБА_1 у судове засідання 11.03.2021 не з`явився, про розгляду справи був обізнаний, що свідчать вищевказані обставини.

Свідок інспектор роти №1 батальйону №4 полку №2 лейтенант ОСОБА_4 в судове засідання 11.03.2021 не з`явився.

Крім цього, на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту надходження даної справи до суду на розгляд, були зазначені дата, час та місце проведення кожного судового засідання.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Будь-які об`єктивні переконливі дані, які б випливали із наданої суду медичної довідки та вказували про те, що стан здоров`я захисника (внаслідок свого характеру, важкості, гостроти тощо) не давали їй можливості з`явитися до суду та здійснити захист прав клієнта, суду не надано.

Також відсутні дані про те, що ОСОБА_1 протягом часу перебування справи на розгляді в Дарницькому районному суді м. Києва, не мав можливості за станом здоров`я чи інших поважних підстав готувати пояснення, подавати чи направляти до суду заперечення, заявляти клопотання, подавати докази, приймати участь в судових засіданнях, як відсутні дані і того, що вказані дії не мав можливості вчинити захисник Бобильова О.В.

Фактично ОСОБА_1 та його захисником подавались неодноразово клопотання, спрямовані на відкладення розгляду справи, що не сприяє всебічному, повному, об`єктивному, в розумні строки розгляду справи.

Здійснюючи захист ОСОБА_1 з моменту фактичного ознайомлення з матеріалами справи, а саме 19.02.2021 захисником Бобильовою О.В. не подано до суду будь-яких клопотань спрямованих на дослідження доказів, отримання нових доказів чи спростування наявних у справі доказів тощо.

Клопотання захисника про відкладення розгляду справи 11.03.2021 в зв`язку з її хворобою на думку суду вказана обставина, за наявності вищезазначених обставин, а саме строку перебування справи на розгляді в суді, кількість засідань з належним повідомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дати засідань, не може бути достатньою підставою для чергового відкладення розгляду справи, а розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, порушенням прав на захист.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, а також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (в даному випадку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності) питання, що розглядається.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що сторони процесу повинні вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ.

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається зі змісту клопотань про відкладення розгляду справи, які описані вище, ОСОБА_1 достаменно відомо про знаходження відносно нього справи на розгляді у суді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

У порушення вимог вищезазначених норм права, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності заявляла клопотання про відкладення розгляду справи з метою реалізації свого права на захист та його захисник неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, з різних підстав. При цьому, на думку судді, заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник створюють перешкоди для своєчасного розгляду справи з підстав зазначених вище.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності.

Про таке намагання свідчить хоча б те, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник за час перебування справи у суді не заявили суду про наявні у них доказів тощо, маючи для цього усі можливості, тобто ОСОБА_1 не скористався правом на захист, а тому, на думку судді, і з цих підстав його право на захист порушеним не було.

Зловживання процесуальними правами, ухилення від з`явлення до суду не можуть мати наслідком закриття провадження і звільнення, тим самим, особи від адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, всі вищевикладені обставини те, що судом вжито та фактично вичерпано всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 та його захисника у судовому засіданні, справа чотири рази призначалася до розгляду, причини їх неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, та вимоги ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, з метою недопущення порушення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, з урахуванням дослідження судом всіх доказів, які містяться в матеріалах справи та відсутності станом на 11.03.2021 будь-яких клопотань стосовно доказів, фактичною реалізацією ОСОБА_1 свого права на захист шляхом залучення захисника, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, які, на думку судді, ухиляються від явки до суду, що розцінюється, як спроба уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши дані які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків, витягу із бази даних «Адмінпрактика» та відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції з якої вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КпАП України передбачена у зв`язку із діями, передбаченими частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 під час зупинення за керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився пройти огляд на стан сп`яніння усупереч вимогам п. 2.5 ПДР України.

Згідно архіву правопорушень, ОСОБА_1 тричі протягом календарного року, притягався до адміністративної відповідальності: 03.07.2020 Орджонікідзевсим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.130 КУпАП (штраф, позбавлення спеціального права); 06.08.2020 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 130 КУпАП (штраф, позбавлення спеціального права); 29.07.2020 Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.130 КУпАП (штраф, позбавлення спеціального права).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП із зазначенням в ньому прізвищ, адрес та підписів свідків.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена, оскільки останній будучи особою яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази повністю відповідають обставинам справи, та узгоджуються між собою.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих обставин, приймаючи до уваги повторність вчиненння правопорушення за ст. 130 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, який раніше неодноразово піддавався адміністративним стягненням за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, вже позбавлений права керування транспортними засобами, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення та накладення на нього штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 3 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження або опротестування постанови не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення Київським апеляційним судом. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до податкової інспекції державної податкової служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: