Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 759/21649/20
Номер провадження 33/824/1532/2021
Головуючий у суді першої інстанції М.М. Омельченко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
12 березня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Харченка Сергія Вікторовича, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Харченком Сергієм Вікторовичем

на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року в 00 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 керував власним автомобілем марки «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , поблизу АЗС «Авантаж-7», по вул. Велика Кільцева, 98-б в с. Софіївська Боращагівка Бучанського району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 , через свого захисника - адвоката Харченка С.В., подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки в порушення вимог статей 245, 251, 280 КУпАП, під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Вказав, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції під час керування, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Суд не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 стверджував, що не керував транспортним засобом, а інша особа (не встановлена працівниками поліції) постійно стверджував, що саме він перебував за кермом автомобіля, тримаючи ключі від нього у руці.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, обвинувачення зазначене в протоколі є нечітким та незрозумілим, а складений стосовно нього 20.11.2020 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не сформульовано, який саме огляд та у який спосіб він має пройти на вимогу поліцейського (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я). У протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду, що на думку апелянта вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду на стан сп`яніння, передбаченого Інструкцією та ст.266 КУпАП. Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не видавалося, із ним його працівники поліції не ознайомили, про що свідчить відсутній у даному направленні підпис ОСОБА_1 , а тому апелянт вважає, що зазначене спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. А також звернув увагу на відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП. Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду та не роз`яснили у чому саме він обвинувачується та яка відповідальність настає у відповідності до ст.130 КУпАП, та не дали змоги скористатися юридичною допомогою.

Крім того вказав, що покази свідків не узгоджуються з протоколом та складені ними не власноручно, а на бланках з виправленнями та одним почерком, що ставить під сумнів достовірність наданих суду матеріалів. Місце вчинення правопорушення фактично не було встановлено працівниками поліції, оскільки в матеріалах справи зазначено декілька місць вчинення правопорушення, які не відповідають наданому відео та фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 не відсторонювали від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Харченка С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її з викладених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №037439 від 20.11.2020, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; письмовими поясненнями вказаних свідків, які засвідчили відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; розпискою ОСОБА_5 щодо зобов`язання доставити транспортний засіб «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , за місцем проживання його власника, що підтверджує факт відсторонення водія від керування транспортним засобом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суддя надав належну правову оцінку, з такою оцінкою доказів погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було законних підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність події даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наявного у справі відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, зупинивши транспортний засіб «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , поліцейський повідомив водію, що причиною зупинки слугували суттєві, наявні на вказаному автомобілі, пошкодження, що свідчило про участь даного автомобіля у дорожньо - транспортній пригоді. З відео вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , з лівої сторони з боку відкритої передньої лівої двері автомобіля (місце водія), а інша невстановлена особа (за поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції - це його знайомий ОСОБА_6 ) перебувала у цей час з правого боку автомобіля. Працівник поліції просить надати водія ОСОБА_1 відповідні документи на автомобіль та на право керування ним, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак сп`яніння просить його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого останній відмовляється, сідає за кермо автомобіля та зачиняється у ньому. У подальшому, на вимогу поліцейського, водій ОСОБА_1 надає своєму «знайомому ОСОБА_7 » документи на автомобіль та на право керування ним, які останній показує поліцейському. Тривалий час (близько години) водій транспортного засобу «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 перебуває зачиненим у ньому за власним бажанням, не пояснюючи такої поведінки поліцейським. Після приїзду іншого екіпажу поліції, яка була викликана одним з поліцейських, з метою фіксації у присутності двох свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, водій ОСОБА_1 спочатку перебував у автомобілі на місці водія за кермом, а згодом (через певний проміжок часу) вийшов з автомобіля з іншого (правого) боку та повідомив працівникам поліції, що за кермом даного автомобіля не перебував. Увесь цей час (понад годину) його друг ОСОБА_6 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що чітко вбачається із відеозапису, намагався довести поліцейським, що вони не мають права зупиняти вказаний автомобіль, що водій боїться виходити із автомобіля, потім вказував, що саме він перебував за кермом, взявши ключі від вказаного автомобіля до рук, хоча їх не тримав одразу після зупинки автомобіля працівниками поліції. У присутності двох свідків ОСОБА_1 поліцейським пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку та роз`яснено останньому наслідки відмови від проходження такого огляду, однак останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, за приписами пункту 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому згідно п.3 Розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно даних відеозапису, перебуваючи на місці події поліцейський повідомив свідкам, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , та був зупинений у зв`язку із виявленням на автомобілі пошкоджень, що свідчили про участь транспортного засобу у ДТП, у ході чого поліцейським виявлено, що останній керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився.

Із направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони КМКНЛ «Соціотерапія» від 20.11.2020 01год 30хв. унаслідок виявлення в останнього ознак сп`яніння: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, вбачається, що останній відмовився від проходження такого огляду.

Та обставина, що відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду в закладі охорони КМКНЛ «Соціотерапія» та в отриманні ним такого направлення від поліцейського не зафіксовано на відео та ОСОБА_1 не поставив на ньому свій підпис, не спростовує зазначеного та не може трактуватися судом як доказ невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, оскільки повністю спростовується наявними у матеріалах справи доказами категоричної відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у будь - який запропонований спосіб та його поведінки, яка прослідковується на відеозаписі, що є неадекватною віку водія та свідчить про намір уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та введення суду в оману стосовного обставин події, що мала місце 20.11.2020 о 00год 25хв.

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським встановлених вимог при складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, який не відсторонив водія від керування транспортним засобом, апеляційний суд оцінює критично, оскільки зазначене спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого чітко вбачається, що поліцейський забороняє водію експлуатувати транспортний засіб та пропонує або викликати евакуатор, або скористатися послугами драйвера чи когось із знайомих для доставки автомобіля за місцем проживання водія. Згідно наявної у матеріалах справи розписки вбачається, що транспортний засіб «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , було передано ОСОБА_5., який зобов`язувався доставити його за місцем проживання власника.

Доводи апеляційної скарги, що письмові пояснення свідків складені останніми не власноруч, які суперечать змісту протоколу складеного стосовно ОСОБА_1 , внаслідок чого цей протокол та письмові пояснення свідків не можна вважати належними і допустимими доказами, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, оскільки письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20.11.2020 щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підтверджується відеозаписом.

Хибними є доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі доводи повністю спростовуються матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що працівниками поліції фактично не було встановлено місце вчинення правопорушення.

Так, зі змісту протоколу вбачається, що транспортний засіб «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , було зупинено працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 8, АЗС «АВАНТАЖ 7». У розписці ОСОБА_5 вказав, що знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 8-а, зобов`язується доставити автомобіль, належний ОСОБА_1 за місцем його проживання. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2021 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП повернуто до УПП у м. Києві для направлення за підсудністю, оскільки матеріали справи свідчать про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у Київській області на території Бучанського району.

Із відповіді ТОВ «Авантаж-7» від 05.02.2021 за вих. №24 наданої на запит суду у справі №759/10177/20 вбачається, що адресою АЗС, що зазначена у протоколі серії ДПР18 №037439 від 20.11.2020, є Київська область, Києво - Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика кільцева, 98-Б.

Отже, вказані у протоколі серії ДПР18 №037439 від 20.11.2020 та у листі ТОВ «Авантаж-7» від 05.02.2021 за вих. №24 розбіжності місцезнаходження АЗС «Авантаж-7» біля якої було зупинено транспортний засіб «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , не свідчить про невстановлення працівниками поліції місця вчинення правопорушення, що відповідає наданому відео та фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 як події так і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Харченком Сергієм Вікторовичем , залишити без задоволення.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Поливач