Провадження № 3/554/2856/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., вивчивши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коновалівка Машівського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 020762 від 02.12.2021 року слідує, що 02 грудня 2021 року, о 05 годині 48 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Стрітенській, 63 в м.Полтаві, порушив п.13.3 ПДР, а саме під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, чим створив небезпеку для дорожнього руху водієві ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом SKODA BAPID д.н.з. НОМЕР_2 , примусивши того різко змінити швидкість руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.122 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та пояснив, що не порушував п.13.3 ПДР, при якому міг примусити інших учасників вживати заходів стосовно різкого зменшення швидкості руху.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, приходжу до такого висновку.

Ч.5 ст.122 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Судом переглянуто відеозапис, який як доказ наявний в матеріалах справи та на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, хід розгляду справи. Натомість суду не надано самої відеофіксації порушення.

Таким чином, на розгляд суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 порушував п.13.3 ПДР, а його показання є не спростовані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в справі відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, а отже склад вказаного правопорушення в його діях відсутній, а тому провадження в справі в цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

закрити справу про адміністративне правопорушення стосовноОСОБА_1 за ч. 5 ст.122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Січиокно