Провадження № 3/331/472/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, працевлаштованого на посаді інженера-конструктора в АТ «Мотор-Січ», має на утриманні двох неповнолітніх синів, державна реєстрація місця проживання якого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №026952, ОСОБА_1 , 08 лютого 2021 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, не виконував своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у спричиненні сином тілесних ушкоджень однокласнику поблизу гімназії № 2 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 36.

Присутній при розгляді справи ОСОБА_1 своєї вини у правопорушенні не визнав та пояснив, що вихованням сина він займається належним чином, приділяє належну увагу його навчанню, вихованню та забезпеченню необхідних умов життя. Коли стався цей інцидент, син був у школі, одразу після цього син вибачився перед однокласником, а він одразу провів виховну бесіду з сином.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 026952/335 від 16 лютого 2021 року, рапорт помічника чергового Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 08 лютого 2021 року за № 2293, рапорт помічника чергового Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 08 лютого 2021 року за № 2312, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 08 лютого 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 08 лютого 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 16 лютого 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 16 лютого 2021 року, копію медичної довідки, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або особі, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, 08 лютого 2021 року поблизу гімназії №2 у м.Запоріжя вул. Шкільна 36, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно спричинив тілесні ушкодження однокласнику.

Разом із цим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначено та належно не сформульовано суть адміністративного правопорушення, взагалі не вказано, який саме передбачений чинним законодавством обов`язок не виконав ОСОБА_1 і яким нормативно-правовим актом та його конкретною правовою нормою такий обов`язок передбачений.

Крім того, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

До того ж сам по собі факт того, що неповнолітня дитина вчиняє певні дії, не свідчить про ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання цієї неповнолітньої дитини та не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Тому не вбачається передбачених чинним законодавством підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Будь-які інші докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішення, докази необхідно оцінювати, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 53 рішення від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 42 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України).

У п. 43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не доводять той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшла до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшла до висновку, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 184, 245, 247, 251, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик