справа № 208/1498/21
№ провадження 3/208/1087/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ізотов В.М., за участю секретаря судового засідання Федик Н.В., прокурора Єрзаулова С.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за протоколом № 101 Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлик Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка звільнена з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, тобто особою, на яку розповсюджується обов`язок подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судді пояснив, що працював в органах поліції з 2011 року, звільнився за власним бажанням у 2019 році. Після звільнення подав документи на конкурс до Служби судової охорони та разом з ними декларацію кандидата на посаду, вважав, що цього буде достатньо. Його родина у цей час перебувала у скрутних умовах, зокрема, батько перебував на стаціонарному лікуванні, тому з метою заробітку він поїхав до Польщі. В подальшому, з ним зв`язались родичі та повідомили про лист, де було зазначено про обов`язок подати декларацію, що він і зробив, вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Прокурор Єрзаулов С.С. у судовому засіданні вважав провину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення встановленою та доведеною та прохав накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Виходячи із диспозиції частини 1 статті 172-6 КУпАП, несвоєчасна подача декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомлював, що його бездіяльність, тобто несвоєчасна подача декларації є порушенням Закону, тягне за собою адміністративну відповідальність, і бажав так чинити, або свідомо допускав, що така бездіяльність призведе до порушення Закону, хоча не бажав його порушувати.

Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно наявних у справі письмових доказів, наказом начальника ГУНП України в Дніпропетровській області від 07 листопада 2015 року за № 1 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області та присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції.

01.08.2016 року наказом начальника ГУНП України в Дніпропетровській області № 212 о/с, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено з Національної поліції України за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням), з 01 серпня 2016 року.

У подальшому, відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області № 118 о/с від 08.04.2019 року за результатами конкурсу, ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

09.04.2019 року ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з положеннями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі з вимогами ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, у зв`язку зі вступом на службу до Національної поліції України 08.10.2019 року ОСОБА_1 складено Присягу працівника Національної поліції України.

09.12.2019 року, згідно наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 397 о/с, старшого сержанта поліції Тонкошкурого О.С. - поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Кам`янського ВП ГУНП Дніпропетровській області, звільнено зі служби в Національній поліції України за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням), з 09 грудня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 в період часу з 08.04.2019 року по 09.12.2019 року працював поліцейським, у зв`язку з цим, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», був суб`єктом відповідальності за корупційні та пов`язані з корупцією правопорушення, та на нього поширювався обов`язок подачі наступного року після припинення діяльності декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за типом «після звільнення».

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 опублікував декларацію після звільнення за 2019 рік о 08:35 год. 15.09.2020 року за типом «після звільнення», тобто поза межами строку, встановленого законом для подачі декларації після припинення діяльності.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суддею досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин наступного року після припинення діяльності декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, що охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (Рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При накладенні адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин, визначених ст. 33 КУпАП не встановлено, суддя вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Оскільки стягнення з правопорушника судового збору є додатковим негативним наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності, прямо пов`язаним із вчиненням ним адміністративного правопорушення, розмір судового збору має обраховуватись у розмірі, встановленому на рік вчинення правопорушення, який у 2020 році складав 420, 40 грн. Керуючись викладеним та ст. 33-35, 40-1, 172-6, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, який становить 1 700 грн (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420, 40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Ізотов В.М.