Справа № 615/1662/21
Провадження № 3/615/483/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Карлівка Полтавської області, громадянку України, що працює лікарем ендокринологом КНП «Міська лікарня №2», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №446665 від 26.10.2021 року, складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Маліновським Б.С., 08.05.2021 року о 17:00 год. на автошляху Київ-Харків-Довжанський М-03 водій ОСОБА_2 , керуючи т/з Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Валки вул. Харківська на пішохідному переході здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , 2007 р.н., чим спричинила останній тілесні ушкодження, чим на думку поліцейського порушила вимоги п.п.2.3б, 18.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала вину повністю та пояснила, що 08.05.2021 року близько 17-00 год. керувала автомобілем Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автошляху Київ-Харків-Довжанський, який проходить через м. Валки. Точно не пам`ятає час, але на фото з місця пригоди, які зняті відразу ж після ДТП, вказано час - 18:42. Автомобіль перебував в технічно справному стані. В автомобілі перебувало три пасажира. Рухалася зі швидкістю близько 50 км/год. на відстані близько 0,5 м. від суцільної розділової лінії до лівого габариту автомобіля по ходу руху. Рухалася на спуск, при цьому в напрямку її руху малася одна смуга руху, а в зустрічному дві. Проїжджа частина була мокра, так як протягом дня йшов дощ. По дорозі побачила пішохода (дівчину), яка стояла за межами проїзної частини, дивилася в сторону руху її автомобіля, не здійснюючи ніяких рухів, які б свідчили, що вона збирається переходити проїзну частину, тому продовжила рух з попередньою швидкістю, не змінюючи напрямку. Несподівано, в безпосередній близькості до автомобіля дівчина вийшла на проїзну частину (нерегульований пішохідний перехід) та стала переходити справа на ліво по ходу руху автомобіля, перпендикулярно до меж проїзної частини у швидкому темпі. Для запобігання ДТП застосувала гальмування, але уникнути наїзду не вдалося. В процесі гальмування автомобіль після наїзду приїхав не більше 6,0 м. З моменту виходу на проїзну частину до наїзду пішохід рухався 2,0 сек. Місце контакту розташовано приблизно посередині авто. В місці пригоди мався спуск, при якому рейка рівня довжиною 1,0 м височить над проїзною частиною на 0,11 м, що було встановлено захисником під час огляду місця ДТП.

Захисник просила закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на неповноту даних та неправильність оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції, відсутність в матеріалах справи достатніх і беззаперечних доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту ст.124 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

В п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №446665 від 26.10.2021 року, складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Маліновським Б.С., в якому додатками значаться лише постанова про закриття кримінального провадження. Разом з тим, зазначено, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, знаходяться в матеріалах справи. Будь-які дані про потерпілих та свідків відсутні.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, інформація щодо спричинення механічних ушкоджень транспортним засобам, із зазначенням того, які саме механічні ушкодження і внаслідок порушення яких норм закону спричинені, що позбавляє суддю можливості встановити об`єктивну сторону правопорушення.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що подія мала місце о 17-00год., проте із пояснень слідує, що подія сталася приблизно о 18:40 год.

В судове засідання з`явилися представник та законний представник потерпілої у кримінальному провадженні неповнолітньої ОСОБА_3 , яка з урахуванням положень ст.269 КУпАП не може бути визнана потерпілою у рамках справи про адміністративне правопорушення, так як відсутні дані про спричинення їй матеріальної шкоди у вигляді пошкодження транспортних засобів, що є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного закону, тому не може бути визнаним допустимим доказом в сенсі вимог ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всі перелічені в ст.124 КУпАП відомості, необхідні для вирішення справи, а без їх наведення належної сили не має.

В матеріалах справи наявні допити свідків та потерпілої у кримінальному провадженні, але в порушення вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено будь-яких даних про вказаних осіб, їх підписи у протоколі відсутні. Крім того, протокол оглядку місця події та схема ДТП до нього подані у нечитабельному вигляді.

Суддя вважає слушними зауваження захисника, що згідно пояснень водія ОСОБА_1 та постанови про закриття кримінального провадження пішохід бачив автомобіль під керуванням Перерви, знаходився на узбiччi, а не на пішохідному переході, тому водій ОСОБА_1 мала б діяти відповідно до п.12.3 ПДР України, який передбачає: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а не відповідно до п.18.1 ПДР України, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно до п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Для об`єктивної оцінки дій учасників дорожньо-транспортної пригоди необхідні спеціальні знання, лише судова автотехнічна експертиза може відповісти на запитання як повинен був діяти водій автомобіля ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації, що склалася, відповідно до вимог Правил Дорожнього Руху України, чи мав водій автомобіля технічну можливість попередити дану ДТП шляхом виконання вимог ПДР України, чи є в діях водія автомобіля невідповідності вимогам Правил Дорожнього Руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП? Проте будь-які висновки судових експертиз в галузі автотехнічних досліджень у даній справі відсутні.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються в його користь.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 проступку за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Належні докази, які свідчили б про будь-які порушення з боку ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова