Провадження № 3/742/274/21
Єдиний унікальний № 742/857/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Євтушенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/857/21, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Прилуки, депутата Прилуцької міської ради 7 скликання, ФОП, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП -

за участі сторін:

прокурора Панченко Ю.В.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кічи В.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в період часу з 11.11.2015 по 02.12.2020 роки, будучи депутатом Прилуцької міської ради 7-го скликання Чернігівської області, тобто у відповідності до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VIІ від 14.10.2014 року є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», під час припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме складання депутатських повноважень, несвоєчасно подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме, подав таку декларацію 08.02.2021 року, хоча 02.12.2020 року на першій сесії Прилуцькогої міської ради 8-го скликання склав повноваження депутата Прилуцької міської ради 7-го скликання, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник спочатку заперечували наявність в діях суб`єкта декларування складу адміністративного правопорушення, мотивуючи незадовільним станом здоров`я (захворюванням на COVID), відсутністю умислу в діях останнього та порушенням самої процедури складення правоохоронцями адміністративного протоколу.

Проте, в ході розгляду справи ОСОБА_1 остаточно визнав, що єдиною причиною не своєчасного подання ним декларації була лише його необізнаність з вимогами ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Жодних об`єктивних причин, які унеможливлювали своєчасне подання ним декларації, не існувало, і з огляду на малозначність інкримінованого діяння, просив застосувати положення ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Прокурор Панченко Ю.В. обставини, що викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначивши, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена наявними матеріалами в справі.

Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин матеріалів адміністративної справи, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, констатує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , належить не до корупційних, а до таких, які пов`язані з корупцією.

Згідно п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Склад правопорушення за ст.172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків.

Таким чином, при кваліфікації діяння, пов`язаного з корупцією, не вимагається встановлення і доведення таких кваліфікуючих ознак складу правопорушення, як наявність ознак корупції та умислу на вчинення діяння, а необхідним є встановлення саме несвоєчасності подання декларації, тобто її подання поза строком, визначеним законом.

ОСОБА_1 , відповідно до Постанови Прилуцької міської виборчої комісії Чернігівської області № 34 від 02 листопада 2015, «Про встановлення підсумків та результатів голосування з виборів депутатів Прилуцької міської ради у багатомандатному виборчому окрузі», визнаний обраним депутатом Прилуцької міської ради 7-го скликання.

11 листопада 2015 року на першому засіданні першої сесії Прилуцької міської ради 7-го скликання ОСОБА_1 склав присягу депутата Прилуцької міської ради Чернігівської області.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Відповідно до постанови Прилуцької міської територіальної виборчої комісії Прилуцького району Чернігівської області від 20 листопада 2020 № 52, голова ТВК Назім Т. 02 грудня 2020 відкрила першу сесію Прилуцької міської ради 8-го скликання та проінформувала присутніх про встановлення підсумків та результатів голосування з виборів депутатів Прилуцької міської ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі, які відбулися 25 жовтня 2020 року. Депутатами міської ради 8 скликання 02 грудня 2020 року складено присягу депутата.

З роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані) вбачається, що декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація «перед звільненням») подається відповідно до абз.1 ч.2 ст.45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності.

Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до ст.45 Закону. Днем припинення діяльності є останній день виконання суб`єктом декларування публічних функцій. Тобто відлік строку подачі декларації «перед звільненням» починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Таким чином, ОСОБА_1 , припинивши повноваження депутата Прилуцької міської ради 7-го скликання Чернігівської області, що мало місце 02 грудня 2020, на першій установчій сесії Прилуцької міської ради 8-го скликання, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме до 31 грудня 2020.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що депутат Прилуцької міської ради 7-го скликання Чернігівської області ОСОБА_1 , подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) лише 08.02.2021 року о 20 год. 15 хв.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшов спеціальну перевірку, подав відповідну декларацію та подає щорічні декларації, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій.

Про ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства свідчать подані ОСОБА_1 щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016, 2017, 2018, 2019 та 2020 рік. Також, Прилуцька міська рада повідомила, що депутатам 7-го скликання щорічно надсилалися електронною поштою листи щодо необхідності подання електронних декларацій та інформаційні матеріали щодо їх заповнення.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог про фінансовий контроль і, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, не міг не розуміти, що стосовно нього застосовуються вимоги щодо фінансового контролю, в тому числі й вимоги щодо своєчасного подання декларацій після звільнення, як додаткового заходу здійснення фінансового контролю.

Таким чином, з досліджених доказів вбачається, що у ОСОБА_1 в період з 03.12.2020 року по 31.12.2020 року не було жодних об`єктивних перешкод своєчасно подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), що є безумовною підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №49/2021, остаточними визнавальними поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інформацією з публічної частини офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції. Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вище наведені докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Посилання сторони захисту на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, є безпідставними та спростовуються Положенням про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України за №17 від 06.11.2019 року, відповідно до п.24 Розділу ІІІ якого ДСР здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку. В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений оперуповноваженим Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд враховує характер та суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини та відношення до скоєного, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, майновий стан, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, і приходить до переконання про доцільність призначення адміністративного стягнення в межах мінімальної межі санкції статті, відповідно до ст.24 КУпАП, у виді штрафу.

Виходячи з системного тлумачення законодавства та судової практики, вбачається, що щире каяття означає визнання особою своєї вини, надання правдивих показань, негативна оцінка вчиненого правопорушення, демонстрація готовності понесення заслуженого покарання. Натомість в даному випадку, ОСОБА_1 спочатку повідомляв про наявність поважних причин своєчасного неподання декларації, в подальшому зазначав про відсутність в його діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення, і лише усвідомлюючи суворість санкції інкримінованої статті, остаточно почав визнавати свою вину. Вказана позиція ОСОБА_1 не свідчить про його щире каяття, а відповідно вказана обставина і не враховується судом при призначенні покарання.

Аналізуючи доводи сторони захисту про можливість звільнення порушника в зв`язку з малозначністю, суд звертає увагу, що законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Призначення усного зауваження здійснюється на розсуд суду, що вирішує справу відповідно до оцінки нею всіх обставин вини й особистості порушника.

Слід одразу зазначити, що правопорушення, пов`язані з корупцією, не можуть вважатися малозначними, і для їх кваліфікації наявність наслідків чи ознак суспільної небезпечності взагалі не є необхідними, виходячи з вимог правової кваліфікації.

Більше того, протидія корупційним та пов`язаним із корупцією проявам, створення атмосфери суспільного неприйняття таких вчинків на сьогодні є винятково актуальними, і принциповість під час призначення стягнення за порушення вказаної категорії буде істотно сприяти запобіганню правопорушенням у цій сфері.

Факт вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією не може визнаватись малозначним, оскільки вчинення такого порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає на встановлений порядок діяльності органів влади та місцевого самоврядування, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади та місцевого самоврядування.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням. Для ефективної боротьби із зазначеним явищем слід не тільки створювати державні інститути, але й усебічно долати толерантне ставлення до нього.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявлятися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування, а також зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимими.

Суд звертає увагу на те, що незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону /ст.68 Конституції України/. Більше того, будь-яка особа, обираючись з власної ініціативи на посаду депутата, повинна усвідомлювати застосування відносно неї превентивних антикорупційних механізмів щодо системи об`єктивного фінансового контролю за їх майновим станом.

Слід також зазначити, що саме поведінка депутатів, які представлять інтереси населення відповідного регіону, і має бути взірцем дотримання законодавства в сфері запобігання пов`язаними з корупцією правопорушеннями іншими суб`єктами декларування.

Доводи захисника щодо можливих негативних та надмірних наслідків притягнення особи до адміністративної відповідальності у вигляді тимчасової заборони бути обраним на відповідні посади є безпідставними, оскільки жодних доказів того, що на даний час ОСОБА_1 займає посади в державних органах та органах місцевого самоврядування в матеріалах справи відсутні.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено і на розгляд суду не надано. Такі обставини як відсутність попередніх притягнень до адміністративної відповідальності та самостійне подання декларації, хоча із пропуском строку більше аніж один місяць, враховані судом при накладенні стягнення в порядку ст.33 КУпАП і не є підставами для можливого визнання вчиненого адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, малозначним.

Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид стягнення як штраф, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування

Згідно ст.401 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, розмір судового збору складає 454 грн.

Керуючись ст.ст.36,401,1726,221,283,284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду В.Г. Павлов