15.03.2021 Провадження по справі № 3/940/50/21
Справа № 940/30/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2021 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 060696 від 02.01.2020 року вбачається, що 01.01.2020 (виправлено на 2021) року о 23 годині 45 хвилин в м. Тетієві по вул. А. Байраківського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що взагалі не вживає алкоголь, раніше перехворів на COVID-19, мав сумніви у стерильності приладу «Драгер», тому наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, на що йому було відмовлено, і саме цим мотивував небажання проходити огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер». Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Крім того, зазначені в матеріалах справи свідки не були присутні при складанні протоколу, тому і не розписались у протоколі. Протокол складався на другий день вранці у відділенні поліції без участі свідків.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, вказує, що оскільки свідки не були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі відсутні їхні підписи, тому, ці відомості не можуть використовуватися як докази. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений 02.01.2020 року, при цьому час вчинення правопорушення зазначений 01.01.2020 року, а потім виправлений на 01.01.2021 року. Такі ж виправлення дати та інші неточності щодо часу складання протоколу містяться і в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відомості щодо року вчинення правопорушення мають виправлення без відповідних застережень, яку саме дату вважати вірною, що унеможливлює врахування даного протоколу як доказу правопорушення. За даних обставин, оскільки, в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , захисник Неживок І.В. вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Неживка І.В., дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис фіксації правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 130 КУпАП (суд використовує еталонну редакцію КУпАП, розміщену в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, який згідно з постановою КМУ від 23.04.2001 року №376, веде Мін`юст, а також відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів) встановлено відповідальність, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 цього Кодексу).

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Тобто, Інструкцією №1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Зокрема, п. 7 розділу ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкція № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 060696, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містить виправлення, неточності та суттєві розбіжності, зокрема, щодо дати вчинення правопорушення, часу складання протоколу, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції №1376.

Порядок збирання і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

При цьому необхідно враховувати, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 060696 є не тільки джерелом доказів, але і обов`язковим процесуальним документом, який займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, допущені порушення уповноваженою особою Національної поліції при складанні такого протоколу нівелюють його доказове значення у справі, а тому протокол серії ДПР18 № 060696 не може бути джерелом доказу і покладений в основу постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, пунктом 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, пояснення свідків правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 060696 в графі свідки зазначені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак їхні підписи відсутні. Вказано, що пояснення у свідків відібрано на окремих аркушах. Разом з тим, із письмових пояснень свідків вбачається, що 02.01.2021 року (виправлення у зазначенні року) о 00 год. 05 хв. були присутні в якості свідка при складанні адміністративного протоколу серії ДПР18 № 060696 відносно водія ОСОБА_1 , який в їхній присутності від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора (Drager) Alcotest 6810, та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я відмовився, про що засвідчують підписами в адміністративному протоколі. Відтак, у поясненнях вказаних осіб зазначено, що вони саме своїми підписами у адміністративному протоколі засвідчують факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак у протоколі такі підписи відсутні.

Посилання ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не складався в присутності свідків, не спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом зафіксованого правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи викликаними в судове засідання до суду не прибули, що позбавляє суд можливості перевірити їхні пояснення.

Більш того, судові повістки про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були надіслані за адресами, зазначеними у протоколі та їхніх поясненнях, однак повістки повернулись неврученими саме у зв`язку відсутністю адресатів за вказаними адреси? що також викликає обґрунтовані сумніви в цінності для суду письмових пояснень вказаних осіб без їх виклику та опитування в судовому засіданні, з огляду на конкретні обставини провадження.

Відтак, через неможливість перевірки наданих письмових пояснень свідків, та наявність виправлень в самих поясненнях, суд не може взяти їх до уваги як належні та допустимі докази.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суд бере до уваги лише ті докази, які здобуті в порядку, що не суперечить Закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Отже, зважаючи на зазначені вище порушення, допущені уповноваженими працівниками Національної поліції при оформленні матеріалів справи, та те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 252, 254, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: С.В.Мандзюк