Справа № 214/8803/20
3/214/284/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомо), громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №195945 від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 17 грудня 2020 року о 21.20 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки BMW 528, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Володимира Великого, біля буд.29, в м. Кривому Розі з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення та сповільненість мови, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку, з метою виявлення алкогольного та наркотичного стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Родрігес Н.А. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Крім того, захисник подала письмові пояснення, в яких зазначила про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просила провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свою позицію мотивувала тим, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а також усіх необхідних відомостей, які б вказували на винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм чинного законодавства. Крім того, поліцейський грубо порушив приписи ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» з огляду на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 17 грудня 2020 року по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі. На переконання захисника, відсутність правомірних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність складання протоколу, який є недопустимим доказом. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків, в присутності яких ОСОБА_2 проходив огляд, також не можна вважати належними доказами, оскільки їх пояснення оформлені на заздалегідь виготовленому бланку, тобто є бланкетними та формальними, не містять жодних даних, коли саме водій вчинив інкриміноване йому порушення. Об`єктивно свідки не могли бути очевидцями того, що ОСОБА_2 в той день керував транспортним засобом, так і того, що вказані інспектором у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння насправді були у водія. Окремо захисник акцентував увагу на тому, що поліцейський не запропонував проведення огляду на місці, а одразу запропонував ОСОБА_2 пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що суперечить приписам п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, який таким правом на скористався, тому з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, позиції захисника, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 та його захисника Родрігес Н.А., оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової їх участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, враховуючи позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №195945 від 17 грудня 2020 року слідує, що 17 грудня 2020 року о 21.20 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки BMW 528, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Володимира Великого біля буд.29В в м. Кривому Розі з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, та відмовився пройти повний медичний огляд в присутності двох свідків.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 до моменту його зупинки працівниками поліції о 21.24 год. 17 грудня 2020 року зафіксовано на фрагменті відеозапису під назвою «video_2020***09-30», при цьому достатніх та належних доказів підстав переслідування останнього суду не надано.

В розумінні ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу та інші дії, передбачені цією нормою, є превентивними поліцейськими заходами, під час проведення яких поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив ПДР України; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як встановлено оглядом фрагменту відеозапису №2020…674, причиною зупинки ОСОБА_2 стало порушення ним ПДР України, а саме «їзда по тротуарам» та «не увімкнув показчик повороту». Однак на доданих відеозаписах, а саме № НОМЕР_3 видно, що автомобіль рухаючись проїзною частиною, а перед зміною напрямку руху увімкнув показчик повороту. На відеозаписі №2020***490 працівник поліції повідомляє, що відносно ОСОБА_2 буде складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, однак до матеріалів справи дана постанова не додана, а відео не містить підтвердження, що вона взагалі складалась.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначаючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо пред`явлення вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, під час вивчення змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №4195945 від 17 грудня 2020 року, складеного щодо ОСОБА_2 , судом встановлено, що при його складанні інспектором патрульної поліції, хоча і викладено об`єктивну сторону правопорушення в аспекті порушення п.2.5 ПДР України, за вчинення якого ОСОБА_2 притягаєтться до адміністративної відповідальності, водночас зазначені обставини викликають сумнів в їх достовірності.

На записах з боді-камери поліцейського зафіксовано грубе порушення ним права на приватність, оскільки інспектор не попередив ОСОБА_2 про здійснення відео фіксації, що є порушенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, в розумінні розділі ІІІ Інструкції, визначальним для надання результатів про проходження саме медичного огляду особою на стан алкогольного сп`яніння є виключно результати лабораторних досліджень біологічного середовища вказаної особи (крові, слини, змивів поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук тощо) і не має жодного зв`язку із висновками спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Також, в підтвердження вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених в протоколі обставинах, до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оформлені на заздалегідь підготовлених бланках, які заповнені працівником поліції, що зафіксовано на фрагменті відеозапису №2020…460. Разом з цим, зі змісту зафіксованих на відеозаписі пояснень ОСОБА_2 видно, що в присутності зазначених свідків 17 грудня 2020 року водій автомобіля марки BMW 528, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. В свою чергу, на відеозаписі зафіксовано, що перед проведенням огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу інспектор хоча і повідомив свідкам, хто саме є водієм автомобіля марки BMW 528, р/н НОМЕР_1 , однак, не пред`явив свідкам докази керування ОСОБА_2 автомобілем, не деталізував, які конкретно ознаки сп`яніння було виявлено у водія, як і не встановив анкетні дані цих свідків загалом (час запису 21.40 год.).

Отже, вказані вище пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за вказаних вище підстав, викликають сумнів, оскільки не підтверджують встановлених судом обставин, враховуючи наступне.

Відповідно до п.7 розділу І, п.1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R №2020***460 з боді-камери встановлено, що висловлюючи пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , інспектор ПП в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визначив ознаки, які, на його переконання, визначають необхідність проходження водієм огляду, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду, однак, інспектор запропонував водієві пройти огляд в медичному закладі ПНД ДОР. При цьому, інспектор не запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а в подальшому констатував та склав протокол про адміністративне правопорушення. Такі дії інспектора як суб`єкта владних повноважень суд вважає вчиненими з грубим порушенням порядку проведення огляду, регламентованого розділом ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

В свою чергу, з дослідженого судом відеозапису обставин, що відбулись приблизно о 21 год. 20 хв. 17 грудня 2021 року, судом очевидно не встановлено, що у ОСОБА_2 , маються ознаки алкогольного чи наркотичного спяніння, а саме: порушення або сповільнення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння рук. Так з відомостей, що містяться на відеозаписі при пред`явленні ОСОБА_2 обвинувачення про перебування в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, останній чітко висловлюється, в тому числі на запитання працівників поліції, адекватно реагує на висунуті обвинувачення, обгрунтовуючи безпідставність його зупинення та пред`явлення обвинувачення, при цьому у ОСОБА_2 відсутнє будь-яке тремтіння рук.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що висновки працівника поліції ОСОБА_5 є безпідставними та надуманими, а отже, такими, що не відповідають дійсним обставинам подій.

Окремої уваги заслуговує відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_2 від подальшого керування транспортним засобому відповідності до вимог ч.7 ст.266 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Згідно зі ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як в ході судового розгляду встановлено грубі порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко