Справа №430/284/21
Провадження №3/430/218/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління ДФС у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , згідно з яким він 15.02.2021 року о 14 год. 00 хв., перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», прямуючи з тимчасово окупованої території на територію України здійснював переміщення металевих виробів в кількості 133 кг, чим порушив вимоги п. 4 Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14 липня 2020 року за №52 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 липня 2020 року за №666/34949, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, пояснення, які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення підтвердив в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 204-3 ч. 1 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Згідно пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 підтвердив факт переміщення ним 15.02.2021 року зазначених в протоколі металевих виробів, але зазначив, що приблизна маса вказаних виробів становила 75 кг, а орієнтована вартість 8 200 (вісім тисяч двісті) грн. Зазначені металеві вироби він придбав у м. Луганську в пункті прийому металу, таким чином вважає їх своєю власністю. ОСОБА_1 також послався на те, що йому не було відомо про наявність Наказу за №52 від 14.07.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого і те, що виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться їй в провину; обов`язок доведення провини особи лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості необхідні для вирішення справи. Суть адміністративного правопорушення повинна відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Стаття 280 КУпАП наголошує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 204-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.Диспозиція цієї статті має бланкетний характер, а тому для встановлення складу адміністративного правопорушення потрібно звернутись до нормативного акту, який регулює такий порядок переміщення товарів.

Спеціальним нормативним актом, який регулює зазначений вище порядок і на який є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення є Наказ за №52 від 14.07.2020 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 липня 2020 року за № 666/34949.

Так, пунктом 4 зазначеного Наказу установлено, що крім товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей, фізична особа додатково може переміщувати товари, за винятком встановлених Переліком, затвердженим цим наказом, а саме:

через лінію розмежування з тимчасово окупованих територій на контрольовані Україною території - сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 гривень та/або сумарна вага яких не перевищує 75 кг на одну особу (за умови, що харчові продукти - не більше 2 кг кожного найменування та непродовольчі товари - не більше 2 одиниць кожного найменування).

З адміністративного протоколу за №46, складеному 15.02.2021 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній переміщував металеві вироби у кількості 133 кг.

При цьому згідно постанови Станично-Луганського районного суду Луганської області від 22.02.2021 року матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 204-3 ч. 1 КУпАП поверталися Управлінню оперативного забезпечення зон АТО ГУ ДФС у Луганській області для належного оформлення з підстав того, що до протоколу не надано жодних доказів щодо сумарної фактурної вартості та сумарної ваги, зазначених в протоколі виробів, крім того відсутні докази виявлення та вилучення зазначених предметів та передачу їх на зберігання тощо.

17.03.2021 року зазначений матеріал був спрямований до суду повторно з рапортом заступника начальника 2 відділення управління оперативного забезпечення зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області полковника податкової міліції Шелепіна С. згідно якого ОСОБА_1 15.02.2021 року о 14 годині 00 хвилин, прямуючи з тимчасово окупованої території на територію України у пішому порядку в особистих речах здійснював переміщення металевих виробів в кількості 133 кг, чим порушив вимоги п. 4 Наказу №52 від 10.07.2020 року в частині сумарна вага яких не перевищує 75 кг на одну особу. У ОСОБА_1 виявлено та вилучено для тимчасового зберігання металеві вироби, загальною вагою 133 кг.

До вказаного рапорту надана квитанція про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення за №46 від 15.02.2021 року, відповідно до якої ст. о/у з ОВС першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області полковник податкової міліції ОСОБА_2 15.02.2021 року вилучив у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , металеві вироби в кількості 133 штуки, ціною за одну штуку 61,65 грн., на загальну суму 8 200 грн.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, закріпленою в статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Враховуючи вищевказану норму закону, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Зі змісту протоколу за №46 від 15.02.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній здійснював переміщення металевих виробів в кількості 133 кг. При цьому зі змісту пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності слідує, що ОСОБА_1 пояснює, що приблизна маса вказаних виробів становила 75 кг., а орієнтована вартість 8 200 (вісім тисяч двісті) грн.

А в квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення за №46 від 15.02.2021 року, йдеться мова про те, що о/у з ОВС першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області полковник податкової міліції ОСОБА_2 15.02.2021 року вилучив у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 металеві вироби в кількості 133 штуки, ціною за одну штуку 61,65 грн., на загальну суму 8 200 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У якості процесуальних джерел доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 204-3 ч. 1 КУпАП, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, долучено лише пояснення ОСОБА_1 , фототаблиця та вище зазначені рапорт з квитанцією. При цьому зміст вказаних документів в частині сумарної ваги та сумарної фактичної вартості суперечить один одному. Доказів підтвердження ваги та вартості виявлених і вилучених у ОСОБА_1 металевих виробів до протоколу не надано.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд зазначає, що вказані докази як у своїй сукупності так і кожен окремо не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-3 КУпАП, оскільки жодним документом, доданим до протоколу не підтверджується факт того, що ОСОБА_1 15.02.2021 року переміщував з тимчасово окупованої території на територію України металеві вироби сумарна вага яких перевищує 75 кг та/або сумарна вартість яких перевищує еквівалент 10 000 грн.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду на підтвердження факту того, що сумарна вага металевих виробів, вилучених у ОСОБА_1 15.02.2021 року, перевищує 75 кг, а їх сумарна вартість перевищує еквівалент 10 000 грн. не надано жодних фактичних даних на основі яких у визначеному законом порядку є можливість встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-3 ч. 1 КУпАП (висновку експерта тощо).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, викладену у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Предмети, які були вилучені у ОСОБА_1 15.02.2021 року, згідно квитанції про отримання речей і документів від 15.02.2021 року повернути ОСОБА_1 .

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 204-3 ч. 1, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені у нього 15.02.2021 року металеві вироби у кількості 133 штуки згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення за №46 від 15.02.2021 року.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.П. Дьоміна