Справа №: 148/98/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що 08.01.2021 о 12:20 год. ОСОБА_1 , який є власником магазину «Торговиця» по вул. Ганджі, 2, у м. Тульчин Вінницької області, здійснював прийом відвідувачів під час дії карантину, чим порушив пп. 4 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що зайшов у належне йому приміщення, яке орендує для розміщення магазину ОСОБА_2 , з метою забрати належний йому трос, жодного відношення до здійснення торгівлі у даному приміщенні він не має. Підтвердив, що у приміщенні перебувала невідома йому жінка, однак він не має відношення до роботи магазину.

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що орендує у ОСОБА_1 нежитлове приміщення для здійснення підприємницької діяльності з торгівлі будівельними матеріалами, однак 08.01.2021 його магазин не працював.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.2), пояснення (а.с. 4), рапорт (а.с. 3), свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 (а.с. 7), свідоцтво платника єдиного податку (а.с. 8), договір оренди нежитлового приміщення від 01.04.2019 (а.с. 21 22), укладеного між ФОП ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 , щодо нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , акт прийому-передачі від 01.04.2019 (а.с. 23), суд встановив наступне.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00:00 год. 08.01.2021 до 00:00 год. 25.01.2021 на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення крім протоколу надано письмові пояснення і рапорт працівника поліції, у яких зазначено, що магазин «Торговиця» по АДРЕСА_1 , 08.01.2021 здійснював торгівлю.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 » торговельної діяльності, зокрема: відсутні будь-які дані про відпущений товар, його вартість, кількість, осіб з якими здійснювалися такі торгівельні операції та які могли б бути викликані судом і допитані як свідки.

Рапорти працівників поліції, які у відповідності до правової позиції Верховного Суду у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020, не можуть визнаватися належними і допустимим доказами, оскільки поліцейський є особою заінтересованою у результатах розгляду справи.

При цьому, наявними матеріалами справи спростовується факт належності ОСОБА_1 магазину «Торговиця» та наявності у нього повноважень щодо вирішення питань пов`язаних з графіком роботи даного закладу торгівлі.

В той час, як свідок ОСОБА_2 підтвердив, що користується приміщенням по АДРЕСА_1 , на умовах оренди і використовує його для торгівлі, 08.01.2021 магазин не працював.

При цьому, будь-які інші дані і докази у матеріалах справи відсутні.

Наявні матеріали справи не спростовують пояснення надані ОСОБА_1 у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що посадовою особою органу поліції належним чином не підтверджено факт діяльності торговельного закладу з порушенням встановлених карантинних правил і його належності ОСОБА_1 , а відтак і вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У рішеннях від 30.05.2013 у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 вину не визнав, а наявні у матеріалах справи докази не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення ним правопорушення, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 44-3, 247, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха