Справа №: 653/3827/20
Провадження № 3/653/151/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 січня 2021 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г. розглянувши справу про адм ОСОБА_1 іністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2020 року серії БД № 361580 встановлено, що 08 листопада 2020 року о 11.40 год. гр. ОСОБА_1 на 500 км а/д Харків-Сімферополь, керував автомобілем DAF д/н НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу у русі автомобілю який рухався по головній, він був змушений гальмувати, чим порушив вимоги п.п. 16.4 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України».

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

У протоколі серії БД № 361580 від 08 листопада 2020 року, складеному відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній на 500 км а/д Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем DAF д/н НОМЕР_1 та рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу у русі автомобілю який рухався по головній, він був змушений гальмувати, чим порушив вимоги п.п. 16.4 ПДР.

Проте, жодних переконливих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 08 листопада 2020 року спричинив аварійну обстановку, порушив вимоги п.п. 16.4 ПДР. матеріали справи не містять, так як відсутні пояснення свідків, а саме водія т.з., якого ніби то змусив ОСОБА_1 гальмувати, у протоколі не зазначено, який саме т/з рухався по головній смузі, пояснень іншого водія працівниками поліціїї не відібрано та не додано до матеріалів справи, так як не додано фото та відеофіксацію правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, матеріали справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення судом події та складу адміністративного правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 16.4 ПДР., та відсутність у зв`язку з цим в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, ч.4 ст. 122, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.4 ст. 122 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набрала чинності «____»________202__ року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова