ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2931/21 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/1308/21 Бородіна Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Полєхіна Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

09 лютого 2021 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 026200 стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 09 лютого 2021 року о 2325 год. в м. Харкові, вул. Сумська, буд. 54, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «KIA Sporta Ge», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» та в найближчому закладі охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД»), м. Харків, вул. Шевченка, 26, у відповідного лікаря-фахівця відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року накладено на ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн, та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , зазначає, що висновки судді не відповідають обставинам справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в порушення вимог статті 268 КУпАП суддя розглянув справу за його відсутності у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права.

За вказаних обставин, ОСОБА_2 вважає, що постанова судді підлягає безумовному скасуванню.

Вважає, що при розгляді справи суддею не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, не викликано та не допитано свідків, у зв`язку з чим їх пояснення не можуть вважатися належними та допустимими доказами.

Посилається, що направлення на огляд до закладу охорони здоров`я поліцейським йому не вручалось.

Вказує, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи не може прийматися до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічного засобу, на який зроблено фіксацію та його ідентифікуючі ознаки.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутністю, про наявність оскаржуваної постанови він дізнався випадково з ЄДРСР та одразу звернувся до районного суду де 29 квітня 2021 року отримав копію постанови.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_2 , підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 його захисника адвоката Полехіна Д.О., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 1, 3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 09 лютого 2021 року о 2325 год. рухаючись по вул. Сумська, 54 в м. Харкові, був зупинений поліцейськими за допомогою проблискових маячків. Встановивши особу водія ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, на що він відмовився. Після чого, за згодою ОСОБА_2 поліцейськими було доставлено його до КНП ХОР «ОНД», де, перебуваючи біля закладу охорони здоров`я, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 026200 від 09 лютого 2021 року за невиконання ОСОБА_2 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не викликав та не допитав свідків, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Виходячи з вимог статті 272, пункту 5 частини 1 статті 278 КУпАП, допит свідків в судовому засіданні не є обов`язком судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд враховує, що як при розгляді справи в районному суді, так і при апеляційному перегляді справи, клопотання про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_2 не подавав.

Разом з цим, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які наявні в матеріалах справи, узгоджуються з фактичними обставинами події та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, крім того, вказані свідки зафіксовані на відеозаписі, долученому до протоколу.

Данні про свідків внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 026200 від 09 лютого 2021 року та засвідчені їх підписами.

Підстави вважати письмові пояснення свідків неналежними доказами по справі у апеляційного суду відсутні.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не вручили йому направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки таке направлення виписується для закладу охорони здоров`я у разі погодження водія пройти такий огляд, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу відповідного огляду.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим не виконав вимоги пункту 2.5 ПДР України, що є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не може прийматися до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічного засобу, на який зроблено фіксацію та його ідентифікуючі ознаки, апеляційним судом до уваги не приймається, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя розглянув справу за його відсутності, чим порушено вимоги статті 268 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 19 лютого 2021 року.

Матеріалами справи підтверджується, що розгляд справи суддею призначався тричі та двічі відкладався за клопотанням ОСОБА_2 .

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

При цьому, частиною 2 статті 38 КУпАП визначені стислі терміни накладення адміністративного стягнення та одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Апеляційний суд звертає увагу на ті обставини, що звертаючись з заявами про відкладення розгляду справи ОСОБА_2 не надав жодних доказів в розумінні вимог статті 251 КУпАП про поважність причин неявки у судові засідання.

Суддя, розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_2 , обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.

Під час апеляційного перегляду справи, забезпечено реалізацію ОСОБА_2 своїх процесуальних прав.

Враховуючи кладене вищеви, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 271, 277-280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна