Провадження № 3/331/528/2021
ЄУН: 331/961/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., за участю адвоката Пшець Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, працевлаштованої Фізичною особою - підприємцем, сімейний стан розлучена, державна реєстрація місця проживання якої та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 22 лютого 2021 року, о 13 годині 03 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 не забезпечила нанесення маркування для дотримання дистанції в 1,5 метра між покупцями під час очікування в черзі, в магазині «Ковбасна лавка», чим порушила вимоги п.п.14 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину визнала в повному обсязі. Додатково пояснила, що здійснюючи діяльність в магазині «Ковбасна лавка», вона ретельно додержується чинного законодавства, зокрема, пов`язаного із запровадженими заходами карантинного характеру, в тому числі, що стосується розмежувальних ліній. Однак, з часом, зазначені лінії затираються. Вона періодично відновляє лінії, розташовані на полу магазину, які призначені для дотримання покупцями безпечної дистанції 1,5 метри. На даний час розмежувальні лінії в магазині «Ковбасна лавка» відновлені, маркування нанесено яскравого кольору.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Пшець Ю.Ю., присутня при розгляді справи, просила закрити провадження по справі у зв`язку малозначністю вчиненого правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Вислухавши пояснення представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 9, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність вини особи є обов`язковою умовою для її притягнення до адміністративної відповідальності, тобто обов`язковим чинником складу адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно п.п. 14 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра;

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В судовому засіданні досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 027582 від 22.02.2021 року; рапорт старшого інспектора-чергового Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Вітька К.В. від 22.02.2021 року, копію паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого Жовтевим РВ УМВС України в Запорізькій області 23 липня 1996 року, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 серії В03 № 118327, відеозапис з місця подій, клопотання про закриття провадження в справі.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доводиться поясненнями ОСОБА_1 при розгляді справи, дослідженими в судовому засіданні доказами, даними відеозапису з відеокамер співробітників поліції.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення суддя виходить із наступного.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суддя враховує особу порушника ОСОБА_1 , яка раніше не притягалась до адміністративної відповідальності, її майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема щире каяття правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, зокрема його малозначність (вчинене правопорушення не завдало шкоди, будь-які суттєві негативні наслідки не наступили), беручи до уваги, що на час розгляду справи, порушення були усунені, а відтак вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно до ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 звільнена від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому підстав для стягнення суми судового збору, відповідно до Закону України „Про судовий збір суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 44-3, 245, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з малозначністю правопорушення, оголосивши їй усне зауваження.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик