Справа № 303/6577/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16.02.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Боднар Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою адвоката Боднар Н.П. на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2020,
В оскарженій постанові судді від 04.12.2020 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.
30.10.2020, о 22 год. 17 хв., в м. Мукачево, по вул. Ужгородській, 7 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211440, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря-нарколога за адресою: м. Ужгород, вул. П.Кошути, 4 (ЗОНД), висновок лікаря позитивний № 398 від 30.10.2020. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі адвокат Боднар Н.П. просить зазначену вище постанову судді від 04.12.2020 скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на наступне.
Судом першої інстанції істотно порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Нею, як захисником, 20.11.2020, після укладення договору про надання правової допомоги з ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду даної справи та надання її матеріалів для ознайомлення з нею для належного виконання своїх професійних обов`язків. Вона використала своє право, як захисник, висновки суду щодо затягування розгляду справи не відповідають дійсності.
До початку судового засідання 04.12.2020 захисником Боднар Н.П. до судді подано клопотання про відкладення розгляду справи через наявні в ОСОБА_1 симптоми вірусного захворювання та підвищення температури тіла, що підзахисний повідомив в телефонному режимі захиснику. Виходити з дому у період пандемії СОУЮ-19 без наявності негативного тесту заборонено чинним законодавством, що унеможливлює його участь в судовому засіданні.
Такі обставини та наявна в країні епідеміологічна ситуація є поважною причиною та загальновідомим фактом, що не потребує доведення. Більше того, ОСОБА_1 вирішив не ризикувати та не розповсюджувати інфекцію серед працівників Мукачівського міськрайонного суду, а тому прийняв рішення звернутися із зазначеним вище клопотанням до місцевого суду.
Суддя мав можливість відкласти розгляд справи у межах тримісячного строку для притягнення до адміністративної відповідальності її підзахисного ОСОБА_1 , адже до його кінця ще залишалось 2 місяці.
Виносячи оскаржувану постанову від 04.12.2020 суд залишив поза увагою клопотання сторони захисту, допустив спрощений підхід до розгляду даної справи, що суперечить основним засадам матеріального права та позиції судової практики.
Також захисник вказує, що в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягаються особи за керування саме річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Жодних протиправних дій, перерахованих у ст.130 КУпАП ОСОБА_1 не вчиняв, він не керував річковими, морськими або маломірними суднами, доказів такого керування у матеріалах справи не має.
Відсутні будь-які законні підстави для притягнення даної особи до адміністративної відповідальності за даною статтею КУпАП.
ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння. У матеріалах справи містяться протокол серії ОБ № 187388 від 30.10.2020, висновок щодо результатів медичного огляду № 398 від 30.10.2020, диск відеозапису. Жоден із цих доказів окремо та в сукупності не свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
У протоколі не описано, які зовнішні ознаки водія вказували на наркотичне сп`яніння, що є порушенням вимог чинного законодавства.
Матеріали справи не містять доказів, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі, де дослідження проводилося за допомогою лабораторного дослідження, а не за допомогою експрес-тесту, результати якого не можуть вважатись лабораторними та відповідно є недійсними.
У зв`язку з цим висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, за обставин не проведення лабораторних досліджень, відповідно до вимог п.22 Розділу III Інструкції є недійсним і не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини особи, як і не може слугувати підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Заслухавши доводи захисника Боднар Н.П. на підтримання своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Суддя першої інстанції, як вбачається з оскарженої його постанови від 04.12.2020, дотримав усі вимоги Закону, зокрема ст.280 КУпАП, правильно з`ясувавши, що ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, винність даної особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали даної справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 187388 від 30.10.2020, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 398 від 30.10.2020, диском з відеозаписом.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), який набрав чинності 01.07.2020, встановлено кримінальну відповідальність за вищезазначені діяння на підставі ст.286-1 КК України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IX, який набрав чинності 03.07.2020, вищевказана відповідальність декриміналізована з одночасно встановленням (поверненням) відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В офіційному Роз`ясненні від 20.07.2020, даному на підставі ст.1 Закону України «Про комітети Верховної Ради України», комітет Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності зазначив, що з 03.07.2020 ст.130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а ст.286-1 КК України виключена.
Отже, на час вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного діяння ст.130 КУпАП була чинною.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана захисником Боднар Н.П. апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя