ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, складена старшим оперуповноваженим ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Геращенком В.С. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення №526 від 17.09.2021 року згідно з яким ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача сектору фінансової роботи з відділами забезпечення сервісу Державного підприємства «Сервісний центр морського та річкового транспорту», будучи посадовою особою юридичної установи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 03.08.2020, припинивши виконання функцій держави, 15.07.2021, о 08:48, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення №526 від 17.09.2021, додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, ОСОБА_1 , суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 пояснив, що 20.08.2020 здійснив вхід до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та заповнив розділи декларації. Під час заповнення розділів декларації помилково обрав невірний тип декларації, а саме «після звільнення» замість потрібного «перед звільненням».

Прокурор Сеник В. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи справу, суд керується, передусім Конституцією України, практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції».

Судом встановлено, що наказом Державного підприємства «Сервісний центр морського та річкового транспорту» від 03.08.2020 №89-ОС ОСОБА_1 , завідувача сектору фінансової роботи з відділами забезпечення сервісу, 03.08.2020 звільнено із займаної посади.

Таким чином, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію (перед звільненням) ОСОБА_1 подав 15.07.2021 о 08:48.

Встановлено, що декларацію було подано ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно.

Також суд приймає до уваги пояснення особи, а саме те, що ОСОБА_1 подаючи декларацію обрав невірний тип декларації.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне подання вищезазначеної декларації, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Крім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність або відсутність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із поняття правопорушення, пов`язаного з корупцією, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Таку ж позицію висловлено судовою палатою у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом також враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» від 16 лютого 2000 року, про те, що якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не містять належних та допустимих доказів про умисне вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного вище, керуючись стст. 33, 38, 40-1, п.1 ч.1 247, ч. 1 ст. 172-6, 268, 278, 283, 284, 289, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя Сергієнко Г.Л.