Справа № 163/373/21 Провадження №33/802/278/21 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митного органу Пікалюка М.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Овсієнка С.А., розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці ДФС України Погребняка Є.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КупАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

ОСОБА_1 ставилось в провину, те що слідуючи 25.11.2020 о 22:29 години з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби в якості водія автомобілем "Опель Зафіра", р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа - нотаріально посвідченого доручення на право користування зазначеним автомобілем, яке нотаріусом канцелярії нотаріальної в м.Перемишль Республіки Польща ОСОБА_2 не посвідчувалось.

У поданій апеляції представник митниці вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки доручення, яке подане при митному контролі, підроблена і це підтверджено документально. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану та притягнути правопорушника до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, думку захисника та ОСОБА_1 , які, кожен зокрема, апеляційну скаргу заперечили, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст.1 ч.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримав в повній мірі.

Факт подання ОСОБА_1 до митного контролю свідоцтва про реєстрацію автомобіля "Опель Зафіра", р.н.з. НОМЕР_1 , нотаріального доручення, як підстави переміщення транспортного засобу через митний кордон підтверджено протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , службовою запискою і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно із ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

А отже, для визнання особи винуватою, серед іншого, підлягає доказуванню наявність в її діях вини, як ознаки складу правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з врахуванням неточностей у ідентифікації довіреності та за відсутності офіційних запитів Держмитслужби, що достатніх доказів того, що ОСОБА_1 подав до митного контролю незаконно одержану нотаріально посвідчену довіреність і при цьому мав умисел на переміщення транспортного засобу з приховуванням від митного контролю, по справі не зібрано.

Оскільки, із самої довіреності вбачається, що вона була посвідчена 09.10.2020, про що зазначено прописом, а цифрове відображення дати - 25.11.2020, а тому, зазначені розбіжності дають підстави сумніву, що на запит Держмитслужби правильно було ідентифіковано запитувану довіреність.

Крім того, згідно протоколу про порушення митних правил підставою для його складання слугувала відповіді від Президента Ради нотаріальної Палати в м. Ржешуві та нотаріуса канцелярії нотаріальної в м. Перемишль Республіки Польща, громадянина ОСОБА_2 про те, що доручення на право користування автомобілем від 25.11.2020 останній не посвідчував.

Проте, митний орган, робить висновок про подання ОСОБА_1 до митного контролю документа, одержаного незаконним шляхом, однак, суті такої об`єктивної сторони ні у протоколі, ні у зібраних у справі доказах, не розкрито та не підтверджено.

В той час, ОСОБА_1 задекларував, що переміщує, транспортний засіб і зазначив усі відомості необхідні для його декларування і довіреність жодним чином не вплинула і по своїй суті не може вплинути на правильність декларування, адже її суть лише підтвердження повноваження особи, тому тут не має місце приховування від митного контролю. При цьому документом, що підтверджує законність цієї особи на володіння транспортним засобом, є реєстраційний документ на цей транспортний засіб і відсутність відомостей про викрадення авто, і таке підтвердження права користування відповідає міжнародним стандартам.

Щодо суб`єктивної сторони вказаного правопорушення, то вона передбачає наявність виключно прямого умислу.

Як встановлено у справі, ОСОБА_1 під час проходження митного контролю заявив про переміщення ним автомобіля та подав необхідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію автомобіля "Опель Зафіра", р.н.з. НОМЕР_1 , та нотаріальне доручення, однак про те, що останнє отримане незаконним шляхом він обізнаний не був, що також підтверджується його письмовими поясненнями.

Зазначені обставини дають підстави для обґрунтованого сумніву, що ОСОБА_1 мав умисел на приховування від митного контролю переміщеного автомобіля в режимі тимчасового ввезення для мети особистого користування.

За таких обставин суддя першої інстанції прийшов до висновку, в діях ОСОБА_1 відсутні всі ознаки об`єктивно та суб`єктивної сторони, а отже і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці ДФС України Погребняка Є.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду О.М. Клок