Провадження № 3/761/5414/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Аббасова Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, громадянки України, працюючої на посаді менеджера ТОВ "Хлібний", проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 16.04.2021 серії ВАБ № 380064, 16.04.2021 о 09:45 год за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 32, ОСОБА_1 приймала відвідувачів в кафе "Хлібний" чим порушила пп. 1 п. 3-5 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 (зі змінами затвердженими постановою КМУ № 104 від 17.02.2021).

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту- КУпАП).

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 25.04.2021 серії ВАБ № 389588, 25.04.2021 о 11:45 год за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 32, ОСОБА_1 приймала відвідувачів в кафе "Хлібний" чим порушила пп. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236, а саме, допустила функціонування закладу громадського харчування з відвідувачами усередині.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту- КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв про відкладення судового розгляду чи про поважність причин неявки від неї не надходило. Однак її захисником Бугайчуком В.І. надано на адресу суду письмові заперечення ОСОБА_1 , в якому вона просить закрити відносно неї провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлена завчасно та належним чином про розгляд справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляла, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, визначеного частиною 1 статтею 44-3 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за статтею 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, зокрема, до протоколів про адміністративне правопорушення не додано доказів вини ОСОБА_1 , а протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом і не являється безперечним доказом вини правопорушника.

Наданий на підтвердження вини ОСОБА_1 фото-відеозапис не може бути прийнятий судом, як належний та допустимий доказ, оскільки відсутні будь-які підтвердження функціонування закладу громадського харчування.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би безперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 256, 278, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 44-3 КУпАП закрити через відсутність у її діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Н. В. Аббасова