Справа № 203/4580/21
Провадження № 3/0203/2701/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 283625 від 06.10.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання, призначене на 20.12.2021 року, з`явились: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпіла особа ОСОБА_2 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснила, що частково визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме в частині вчиненого нею порушення, бо вона дійсно не переконалась у безпечності руху та вже завершувала маневр, коли з її транспортним засобом на великій швидкості зіткнувся транспортний засіб ОСОБА_2 . Натомість ОСОБА_1 зазначила, що якби другий учасник ДТП ОСОБА_2 не їхав з надмірною швидкістю, то зіткнення можна було би уникнути. Також ОСОБА_1 зазначила, що потерпіла особа під час зіткнення вже перебувала на другорядній дорозі, а не на головній дорозі, як про це зазначено в протоколі.

Потерпіла особа, у свою чергу, зазначила, що він також визнає свою вину у ДТП, що сталось, бо він не зменшив швидкість, коли наближався до пішохідного переходу. Проте відносно нього працівники поліції не складали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому на противагу твердженням ОСОБА_1 потерпіла особа зазначила, що він під час зіткнення перебував на головній дорозі, а не на другорядній, як помилково вважає особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.

За відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 283625 від 06.10.2021 року, 06.10.2021 року о 07:31 годині в м. Дніпрі, на перехресті вул. Княгині Ольги та вул. Вокзальна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, на виконання вимоги знаку 2.1 (дати дорогу), в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Honda, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортні засоби при ДТП отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_2 рухався по головній дорозі. Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимог п. 16.11, розділ 33, п. 2.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

У ході судового розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що дії водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірно кваліфікуються за ст. 124 КУпАП.

Винуватість водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами, що наявні в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 283625 від 06.10.2021 року, в якому зафіксовано подію, яка описана вище;

- схемою місця ДТП від 06.10.2021 року;

- письмовими поясненнями водіїв від 06.10.2021 року.

Також у судовому засіданні за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було допитано свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка по суті порушення показала, що вона не пам`ятає, яким саме чином зіткнулись автомобілі. Проте вона пам`ятає, що 06.10.2021 року зранку бігла на роботу та переходила по пішохідному переходу. Під час її переходу до пішохідного переходу під`їхав вантажний автомобіль та зупинився біля пішохідного переходу, тому вона почала рух. Проте з іншого боку на великій швидкості їхав зелений автомобіль, тому вона швидко побігла по пішохідному переходу, щоб уникнути зіткнення. При цьому після того, як вона перебігла пішохідний перехід, вона побачила, що два автомобіля зіткнулись і розлетілись, зелений автомобіль відкинуло у бік.

Крім того, на підтвердження своєї позиції по суті порушення ОСОБА_1 надала суду фото, які долучені до матеріалів справи як докази.

Суд зазначає, що відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР, в редакції, чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Пункт 2.1 розділу 33 ПДР, знаки пріоритету, в тому числі, 2.1 «Дати дорогу» вказує, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Аналіз встановлених в ході судового засідання обставин справи та вказаних вище положень Правил дорожнього руху вказує, що порушення водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПДР призвело до зіткнення транспортних засобів та ДТП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП (в редакції, чинній станом на момент чинення адміністративного правопорушення), порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями учасників ДТП, показами свідка, схемою місця ДТП в їх сукупності. Натомість суд не враховує надані ОСОБА_1 фото та відхиляє їх як неналежні докази, бо вони не стосуються предмета доказування у справі, що розглядається. Адже в них лише зафіксована частина дороги, де сталося ДТП, за твердженнями ОСОБА_1 , проте не містять фіксації події, що сталась, чи будь-яких обставин, які підлягають встановленню під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суд, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважає вину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП, стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах санкції статті адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою та складає 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-36, 124, 221, 245, 276, 277, 283-287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва