справа № 631/75/21
провадження № 3/631/58/21
П О С Т А Н О В А

про повернення для належного оформлення.

17 березня 2021 року смт Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 для розгляду адміністративного матеріалу до судді не з?явився, через канцелярію суду надав пояснення, відповідно до яких не мав можливості для сплати аліментів, у зв?язку з карантином, так, як не мав роботи. Зараз знайшов роботу й сплачує аліментиід сплати боргу не звільняється. На підтвердження надав копії чеків про сплату аліментів від 13.01.2021 та 26.01.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням вимог КУпАП суддя доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що особа, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надала, просила розглянути справу за її відсутності.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 32150460 від 22 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме несплату аліментів в повному обсязі на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до виконання. Згідно з розрахунком заборгованості від 22.01.2021 за період з 16.02.2012 по 15.01.2021 року заборгованість по аліментам становить 21554,81 грн ( а. с. 8 - 9).

Відповідно до виконавчого листа, виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області № 2/2028/295/2012 від 22.03.2012 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частини усіх видів доходу щомісяця, але не менш встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 16.02.2012 до її повноліття ( а. с. 4).

Постановою державного виконавця ВДВС Нововодолазького РУЮ Харківської області від 06.04.2012 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа ( а. с. 5).

З розрахунку заборгованості по стягненню аліментів, складеного заступником начальника Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Великородною І. В. 22.01.2021, загальна сума заборгованості по аліментам у ОСОБА_1 станом на 15.01.2021 становить 21554,81 грн. повноліття ( а. с. 6 - 7).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 8 КУпАП розкриває поняття чинності закону про відповідальність за адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За п. 21 ч. 2 ст. 255 КУпАП державні виконавці складають протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 183-1, 188-13 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, для правильної кваліфікації дій особи, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП необхідно визначити сукупний розмір заборгованості з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що на час складання заступником начальника Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Великородною І. В. протоколу про адміністративне правопорушення № 32150460 станом на 15.01.2021 року заборгованість по несплаті аліментів становить 21554,81 грн. Розрахунок здійснено за період з 16.02.2012 по 15.01.2021 року. (а. с. 8).

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» та доповнення статтею 183-1 глави КУпАП, Закон України № 2234-VІІІ від 07.12.2017 року набрав чинності 06.02.2018 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правом акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Наведене узгоджується з висновками Конституційного Суду України так в рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно- правових актів. Конституційний суд зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В рішенні Конституційного Суду України від 19.04.2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі зазначено, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи.

Також, у рішенні від 02.07.2002 року № 13-рп/2002 Конституційний Суд України вказав, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обовязковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).

Заборона зворотної дії в часі, в інтерпретації ЄСПЛ, положень, що погіршують становище особи, яка підлягає (чи може підлягати) кримінальній відповідальності. Це стосується як визначення діянь, які є кримінально караними, так і покарання (рішення у справі M v. Germany від 17.12.2009).

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976 року, №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987 року, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У рішенні по справі «Vyerentsov v. Ukraine» від 11.04.2013 року кримінальними правопорушеннями були визнані діяння, відповідальність за які передбачені ст. ст. 185 та 185-1 КУпАП, та відповідно застосований за їх вчинення адміністративний арешт покаранням.

У рішенні в справі «Veeber v. Estonia» від 21.01.2003 року ОСОБА_7 ЄСПЛ констатувала порушення гарантій, передбачених ст. 7 Конвенції, у вигляді ретроспективного застосування кримінального закону, який погіршував становище особи.

Оскільки ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення (п. 6-1, ч. 1 ст. 24, ст. 31-1 КУпАП) то дана норма не має зворотної дії в часі.

Отже, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Проте, розрахунок заступника начальника Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Великородної І. В. заборгованості по аліментам ОСОБА_1 виконанано за період з 16.02.2012 по 15.01.2021 року, тобто з урахуванням періоду до встановлення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Відсутність розмежування заборгованості за кожен місяць виключає можливість визначення суддею розміру заборгованості після набрання чинності Законом України № 2234-VІІІ від 07.12.2017 року.

Вказане позбавляє суддю можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких обставин вказаний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 необхідно направити до Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Повернути адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для належного оформлення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Пархоменко