ПОСТАНОВА

Іменем України

28.12.2021 року смт.Мангуш

Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Чудопалова С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №4 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №235988 від 20.07.2021 року вбачається, що 20.07.2021 року о 06 год. 40 хв. в Донецькій області, в Мангушському районі, а/д Маріуполь Мелекіне Ялта - Урзуф, 40 км. водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, млява річ, почервоніння очей, нестійка хода). Від продуття алкотестра Drager та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я під відеозапис відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконфіренції пояснив, що вночі, 19.07.2021р., разом з дружиною повертався з відпочинку з с.Урзуф, та у нього раптово вийшли з ладу гальма, тому вони з`їхали на обочину та заночували у автомобілі, а зранку підійшли військові та повідомили, що необхідно звільнити обочину, так як у них будуть проводитися навчання та територію буде перекрито. Він почав їм пояснювати, що не може рухатися оскільки не працюють гальма , між ними виник конфлікт та вони викликали поліцію. Про зазначені події він неодноразово звертався на горячу лінію «102» та писав скарги в поліцію. Поліцейським він всі ці обставини повідомив, та пояснював, що автомобілем він не керував. Просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Заявив клопотання про витребування інформації з відділу поліції стосовно його скарг, яке судом було задоволено.

Згідно листа т.в.о. начальника ВП №4 від 30.11.2021 р. суду повідомлено, що дійсно 20.07.2021р. до відділу поліції надходили скарги від ОСОБА_1 , які були спрямовані до територіального управління ДБР у м.Краматорську.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Так, згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Надточій протиУкраїни» від 15 травня 2008 року. У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у Фабулі постанови проадміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення увчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якогомає бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, при оцінці усіх наданих суду доказів, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовнихпрезумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності такихознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумнимсумнівом.

Судом встановлено,що інспектором поліції не надано жодних доказів законності складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 235988 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , тому він не може бути належним та допустимим доказом скоєння останнім адміністративного правопорушення та його провини. Відповідно до п.п. 2.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008. № 1103,огляду підлягають водії транспортних засобів,щодо яких у поліцейського є підстави вважати що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейськимна місці зупинки транспортного засобуз використанням спеціальних технічних засобівдозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я(в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько - акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Відповідно до п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008. № 1103водій транспортного засобу що відмовився від проведення огляду на місці зупинкиабо висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до Інструкції.затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 от 09.11.2015.

Судом взято до уваги, що в матеріалах адміністративної справи не має направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння. Судом, також встановлено, що допустимих доказів керування ОСОБА_1 , транспортним засобом та наявності у нього будь-яких ознак алкогольного та будь - якого іншого сп`яніння інспектором поліції суду не надано.

Судом досліджено відеозапис з матеріалів адміністративного провадження, в ході якого встановлено, що ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля, доказів його руху на транспортному засобі працівниками поліції не зафіксовано.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №235988 від 20.07.2021 року відсутні свідки, щодо обставин скоєного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , які відповідно до статей 251, 252 КУпАП були б доказами у цій справі. У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАПвідповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншогосп`янінняабо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядкуогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а такожна припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їїкористь. У відповідності до ч.5 ст.266 КУпАПогляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У відповідності до ч.6 ст.266 КУпАП. направлення особи для оглядуна стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в справі відсутні належні тадопустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому слід зробити висновок, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в достатньому обсязі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наявність протоколу без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Чудопалова