Справа № 567/91/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А.

при секретарі Гічиновській Я.В.

за участю

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Іванюка І.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 01.01.2021 року о 00 год. 40 хв. в м.Острог по вул.Вишенського Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 та від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що вечері 31.12.2020 він святкував прихід Нового року і близько 23:30 год. його знайома ОСОБА_2 повідомила його про необхідність поїхати до її батьків для того, щоб відсвяткувати з ними Новий рік, що вони і зробили. Коли вони повертались на попереднє місце святкування та рухались в м.Острог по вул.Вишенського на його автомобілі «Mersedes-Benz», яким керувала ОСОБА_2 , яка спиртних напоїв не вживає, то їх за допомогою проблискових маячків автомобіля зупинили працівники поліції. Оскільки він подумав, що то були його знайомі, так як знає багатьох працівників поліції, то відразу підійшов до автомобіля поліції, але побачив, що в ньому знаходяться незнайомі йому поліцейські, які зажадали від нього документи, які він пред`явив. Коли він запитав чи мало місце якесь порушення правил дорожнього руху, то працівник поліції запитав його чи вживав він спиртне, на що він відповів ствердно, зазначивши, що він є пасажиром транспортного засобу, а не водієм.

Із-за цього він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказавши поліцейським, щоб вони звернули увагу на те, що за кермом автомобіля перебуває дівчина.

Зазначив, що незважаючи на це, поліцейським щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що ввечері 31.12.2020 разом зі своїм другом ОСОБА_1 святкувала у друзів Новий рік та в подальшому вони поїхали до її батьків, щоб зустріти з ними Новий рік.

Оскільки ОСОБА_1 вживав Шампанське, а вона спиртного не вживає, то вона стала керувати автомобілем «Mersedes-Benz», який належить ОСОБА_1 . Право на керування таким транспортним засобом вона має.

Коли вони повертались від батьків, то вона також керувала автомобілем і на вул.Вишенського їх зупинили працівники поліції, які зупинились попереду автомобіля під її керуванням з включеними проблисковими маячками.

Після цього ОСОБА_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, вийшов з автомобіля та підійшов до автомобіля працівників поліції та став з ними розмовляти, але суті розмови вона не чула, оскільки знаходилась всередині автомобіля та продовжувала перебувати на водійському сидінні.

Пояснила, що в той час в автомобілі також перебувала її сестра і за той час, поки працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 , то до неї вони не підходили, а сама вона не з`ясовувала причини зупинки транспортного засобу, так як це з`ясовував ОСОБА_1 .

З наданого посвідчення водія серії НОМЕР_3 в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 09.07.2019 має право керувати легковим автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що перебуває на посаді поліцейського ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області і під час перебування на службі вночі 01.01.2021 ним в районі Нового міста м.Острог за допомогою проблискових маячків поліцейського автомобіля було зупинено ряд автомобілів серед яких також був автомобіль «Mersedes-Benz». Водія зазначеного автомобіля він вперше побачив, коли той підійшов до службового автомобіля поліції і раніше на нього увагу не звертав, оскільки писав повідомлення в логістичний центр поліції.

Після того, як його напарник повідомив, що ОСОБА_1 ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то він запропонував тому пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб, які він пред`явив.

Транспортний засіб був зареєстрований на ОСОБА_1 , який пояснював, що ним не керував. Сам він не бачив з якого саме місця вийшов з автомобіля ОСОБА_1 . В той же час, бачив, що в авто перебувало декілька чоловік, серед яких було дві дівчини.

В подальшому ті люди вийшли з автомобіля, але з`ясувати хто саме з яких посадочних місць автомобіля виходив було неможливо.

Пояснив, що під час служби трапляються випадки, коли після зупинки транспортного засобу з метою уникнення відповідальності водій пересідає на пасажирське місце, а його місце займає пасажир, який транспортним засобом не керував.

Ним було прийнято рішення про те, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 . В той же час, сам він не бачив чи виходив ОСОБА_1 з автомобіля з місця водія.

Зазначив, що надати відеозапис вказаних подій можливості немає із-за несправності бодікамери.

В судовому засіданні встановлено, що постановою суду від 25.01.2021 справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 направлялась на доопрацювання з посиланням на те, що відповідно до ст.31, 40 Закону України "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 №14/1 "Про порядку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, а запис з такої камери відсутній в матеріалах справи, однак відповідні відеозаписи суду надані не були.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Водночас, з досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається, що 01.01.2021 року о 00 год. 40 хв. в Острог по вул.Вишенського Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто був водієм, а отже в нього не виникло обов`язку пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння і тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, при вирішенні справи суд виходить і з наступного.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (п.39 рішення у справі Лучанінова проти України від 09.06.2011 року).

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить відомостей про те, що останній відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не будь-якого іншого огляду, оскільки вказівка про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у висунутому ОСОБА_1 обвинуваченні відсутня.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності доказів вчинення правопорушення, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 130, 247, 266, 276, 278-279, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.