Дата документу Справа № 330/1915/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 330/1915/21 Головуючий в 1 інст. Гусарова В.В.
Провадження №33/807/856/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду,07 серпня 2021 року о 11:40 годині в смт.Якимівка по вул.Пушкіна-Меліораторів ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ -1111 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). При продуті приладу Алкофор, результат 0,34% проміле алкоголю в крові. Таким чином, останній своїми діями порушив п.2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що він не згодний із оскаржуваною постановою. Постанова винесена з порушенням норм, як процесуального адміністративного закону так і неправильним застосуванням норм матеріального адміністративного права, при цьому суддя місцевого суду неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи, а також не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся та пройшов його, проте не погодився з визначеними показниками застосованого приладу і запропонував поліцейському видати направлення на огляд у медичному закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. В порушення вимог ст.266 КУпАП та п.7 Розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 поліцейський категорично відмовив, посилаючись на ті обставини, що в смт. Якимівка немає відповідного фахівця і з цих підстав пройти огляд у медичному закладі немає можливості, та і не потрібно, бо є складений акт огляду на місці із застосуванням спеціальних засобів, «Drager Alcotest 6810», який показав 0,34 проміле і цього цілком достатньо в якості доказів, щоб суд розглянув справу.

Також апелянт зазначає, що його огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810» проведений із порушенням положень ст.266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не могли бути використані судом як беззаперечний доказ вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки згідно з Державним реєстром медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2010 року №95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року вичерпаний 10 лютого 2015 року.

Таким чином, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Отже, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Крім того, поліцейським були допущені порушення під час складання протоколу і порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.

У протоколі серії ОБ №102877 не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій не погодився у присутності двох свідків з результатами огляду на місці із застосуванням спеціальних засобів, газоаналізатор «Drager Alcotest 6820 і просив надати направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, але йому було відмовлено.

Поліцейським було порушено порядок і строки складання протоколу і саму процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури огляду у закладі охорони здоров`я.

Водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Суд при розгляді справи не звернув увагу на зазначені обставини і не врахував їх при винесенні оскаржуваної постанови.

Суд розглянув справу з порушенням правил підсудності, так як при складанні протоколу він зазначив, а поліцейський зробив відмітку в протоколі, що особа, яка притягається до відповідальності, проживає у АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим дана справа підсудна Подільському районному суду м.Київ.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не задовольнив його клопотання про повернення матеріалів з підстав грубих порушень правил і порядку їх оформлення, та розглянув справу шляхом редагування усіх недоліків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на свій розсуд та виправляючи помилки співробітників поліції.

У розглянутому судом протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена дата складання, час виявлення правопорушення відмінний від часу, зазначеного в Постанові суду, а саме 07 червня 2021 року, не зазначене місце скоєння правопорушення. Акт огляду, складений на місці, містить відмінну адресу від протоколу, та зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи, а саме працівники поліції не зупиняли водія під час керування транспортним засобом, а під`їхали до автомобілю, який не рухався, а стояв на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , безпідставно заявили, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і почали шантажувати відмовою від проходження огляду на місці на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Суд відверто і навмисно проігнорував той факт, що в примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, який додавався до клопотання відповідача, зазначено двох свідків і маються їх підписи, але дата складання протоколу зовсім інша (07 липня 2021 року), 11 годин 40 хвилин, а час виявлення правопорушення 07 липня 2021 року о 07 годині 12 хвилин, (ДТП- пошкодження магістрального газопроводу), чим порушив вимоги Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.138 КУпАП. Також транспортний засіб зазначений зовсім інший - VIPER ОРТ 11-52 КМ (в примірнику протоколу, який розглянув суд, зазначений автомобіль ВАЗ 111). Дата народження особи, яка притягається до відповідальності (20 серпня 1987 року), суд в постанові зазначив дату народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), отже протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №102877 на 100% відрізняються, що унеможливлює суд ці процесуальні документи використовувати в якості належних доказів.

Суд не мав належних підстав приймати до уваги диск із відеозаписами, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено ці відеозаписи. Долучений до матеріалів справи відеодоказ не є допустимим доказом.

Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, враховуючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, можна дійти обґрунтованого висновку про недоведеність того, що він у зазначені в протоколі час та місці дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, згідно з матеріалами справи, копію постанови суду він отримав 26 листопада 2021 року, та вже 29 листопада 2021 року останнім подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннямист.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимогст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №102877 від 07 серпня 2021 року, згідно з яким 07 серпня 2021 року о 11:40 годині в смт. Якимівка по вул.Пушкіна-Меліораторів гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ -1111 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). При продуті приладу Алкофор - результат 0,34% проміле алкоголю в крові. Таким чином, останній своїми діями порушив п.2.9а ПДР України.

До протоколу додано: роздруківку з технічного приладу алкотест Драгер 6810; бланк пояснень водія ОСОБА_1 , де зазначено, що останній від дачі пояснень відмовився; картку обліку адміністративного правопорушення; відомості адмінпрактики; довідку про повторність; додатково направлено відеозапис події.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Додатково пояснив, що він не вживає алкогольні напої. Він має травму голови після ДТП, однак працівник поліції вказав, що він має порушення мови. Складено протокол за ч.1 ст.138 КУпАП, а до суду направлено протокол за ст.130 КУпАП. Коли приїхав поліцейській, то дістав прилад Драгер та при температурі 36С поклав його на автомобіль. Він зазначив, що він не погоджувався з результатом огляду на місці зупинки та наполягав на проведенні огляду в медичному закладі. Крім того, вважав, що суд першої інстанції не врахував положення ст.33 КУпАП при накладенні стягнення.

При перевірці вказаних доводів ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції встановлено таке.

Відеозаписом, долученим до протоколу, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу алкотест Драгер 6810, роздруківку результатів огляду з технічного приладу.

Отже, доданий до протоколу відеозапис є неповним. З цього відеозапису неможливо встановити, чи з`ясовувалось у водія, чи погоджується останній з результатами огляду та чи бажає пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що він не погодився з результатом огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки за допомогою технічного приладу алкотест Драгер 6810 та просив працівників поліції доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

На спростування цих доводів в матеріалах справи доказів немає.

В свою чергу, пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1103, від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду

з його результатами, направляється поліцейським для проведення

огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

До протоколу не додано Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного приладу та Направлення водія на огляд до медичного закладу, що також не узгоджується з вищевказаним Порядком та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Таким чином, висновок суду про те, що огляд водія ОСОБА_1 07 серпня 2021 року на стан алкогольного сп`яніння проведений працівниками поліції у відповідності з вимогами ст.266 КУпАП та відповідної Інструкції, не ґрунтується на матеріалах справи, у яких достатніх доказів на підтвердження цього факту немає.

З урахуванням викладеного, відомості з протоколу про адміністративне правопорушення та неповний відеозапис, з огляду на те, що ОСОБА_1 винним себе не визнає, не можуть вважатися достатніми доказами вини останнього.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, є слушними.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Суд першої інстанції на недоліки адміністративного матеріалу уваги не звернув та всіх обставин справи повно і всебічно не перевірив.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні не підтверджені достатніми доказами.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про порушення правил підсудності цієї справи, то такі доводи суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. Порушень вимог ст.276 КУпАП не убачається.

Окрім того, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про те, що працівниками поліції складено протокол за ч.1 ст.138 КУпАП, а до суду направлено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи та зокрема протокол щодо ОСОБА_1 складено саме за ч.1 ст.130 КУпАП, цей протокол підписаний особисто ОСОБА_1 .

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Якимівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева