ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

16 березня 2021 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 № 479766 від 01.01.2021 року, складеного інспектором СРПП Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Гринь С.С., 01 січня 2021 року о 21.00 годині у м. Марганець по вулиці Центральній, 49 водій керував автомобілем TOYОTA AVENSIS д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

При наданні пояснень у судовому засіданні, ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що того дня він їхав на своєму автомобілі, був зупинений працівниками поліції, яким він пред`явив посвідчення водія, вказане посвідчення було вилучено працівниками поліції, складено протокол та повідомлено його під підпис про час та дату розгляду справи судом. Проходити огляд на стан сп`яніння йому ніхто не пропонував, ніяких пояснень у нього не відбиралося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами йому не видавали. Ніяких свідків на місці взагалі не було. Наполягав на допиті у судовому засіданні свідків, які в письмових поясненнях підтвердили, що саме у їх присутності він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказу вини ОСОБА_1 додані лише письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яких останні зазначали, що 01.01.2021 року приблизно о 21.00 годині вони спільно перебували в наряді "Явір" на автомобілі. Попереду їхнього автомобіля по вул. Лермонтова в м. Марганець водій ОСОБА_1 на автомобілі ТОYОTA AVENSIS д.н.з. НОМЕР_1 при повороті на вулицю Центральна не увімкнув показник повороту відповідного напрямку. Позаду них їхали працівники поліції, які після того, як вказаний водій порушив ПДР України, зупинили його. В ході спілкування було з`ясовано, що водій даного ТЗ був з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах з порожнин6и рота алкоголю, почервоніння очей, не виразна мова. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у їх присутності та рапорт поліцейського Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд не вважає достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, оскільки ОСОБА_1 заперечує взагалі їх присутність під час оформлення відносно нього адміністративного матеріалу.

Враховуючи вище наведені обставини, судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні під присягою.

На неодноразові виклики вказаних свідків, за адресами вказаними у їх письмових поясненнях, свідки до суду не з`являлися.

Свідок ОСОБА_2 за адресою, вказаною у його письмових поясненнях, а саме, вул. Кленова, 131/2, м. Марганець, взагалі не проживає, що підтверджується довідкою про причини повернення судової повістки. Повідомити свідка за номером мобільного телефону не надалось за можливе, оскільки абонент знаходиться поза зоною досяжності.

Свідок ОСОБА_3 у судові засідання не з`являвся, причини неявки не відомі, відомості про отримання ним судової повістки, за зазначеною адресою в матеріалах справи відсутні, повідомити останнього у телефонному режимі не надалось за можливе, оскільки номер мобільного телефону, вказаний в письмових поясненнях не обслуговується, що підтверджується довідкою, складеною помічником судді.

Як доказ вчинення правопорушення ОСОБА_1 , надано рапорт працівника поліції, адресований на ім`я начальника поліції, у якому вказано, що 01 січня 2021 року о 21.00 годині у м. Марганець по вулиці Центральній, 49 водій ОСОБА_1 керував автомобілем TOYОTA AVENSIS д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Однак, відповідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № №524/5741/16-а рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення.

Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, для дослідження у судовому засіданні матеріали справи не містять.

Тобто, оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляцій-ним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула