Справа № 738/1645/20 Головуючий у 1 інстанції Слісар А. В.
Провадження № 33/4823/130/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Салая Г.А.,

Особи, притягнутої до адмінівідповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , зі слів не працюючий, -

був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 05 грудня 2020 року о 02-28 годин на автодорозі Мена-Макошино Т-25-42, керував автомобілем ВАЗ - 21011 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05.12.2020 року, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України та ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився. Пояснив, що 04 грудня 2020 року до обіду приїхав разом з ОСОБА_2 до своєї куми у м. Мена на христини дитини. Орієнтовно о 12 годині дня святкували за столом та він вжив половину чарки горілки, хоч спиртні напої взагалі не вживає, після чого добре поїв та орієнтовно у обід пішов спати. Вночі 05 грудня 2020 року орієнтовно о 01-00 годині коли він спав, йому зателефонували мати та сказали їхати додому у смт Макошино, тому що у дитини піднялася температура. Розбудивши ОСОБА_2 та сівши за кермо свого автомобіля вони поїхали у смт Макошино, де по дорозі їх зупинили працівники патрульної поліції. Повідомляв поліцейським що випив половину чарки горілки на передодні та відмовився продували прилад для визначення стану сп`яніння, однак погодився визначити цей стан у лікарні. У лікарні аналізів крові у нього ніхто не брав, він лише у присутності працівника медичного закладу пройшов по лінії, доторкнувся пальцем до носа із закритими очима та подув у якусь чашку. Після цього, у центрі м. Мена, працівники поліції знайшли двох понятих, які нібито бачили, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та склали протокол. Потім відвезли його до автомобіля і він поїхав додому.

На підставі вищевикладеногоп.1. ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст. 288, 289 КУпАП, просить суд скасувати постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18.02.2021 року про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження в справі закрити, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та просив розглянути справу без участі захисника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 383409 від 05.12.2020 р., у якому ОСОБА_1 зазначив, що «випив пів чарки водки, їхав додому».

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05 грудня 2020 р. згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння,

Відеозаписом з боді-камери, який було оглянуто у суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівником поліції визнавав що він вживав алкогольні напої та у лікарні лікар виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 відмовився визначати стан сп`яніння за допомогою технічного засобу. Вказане згідно ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у суді першої інстанції показав, що орієнтовно місяць назад, їздив з ОСОБА_1 до його куми у м. Мена на святкування у зв`язку з хрещенням дитини. Їздили на автомобілі ОСОБА_1 , а тому останній випив горілки у незначній дозі орієнтовно в обід 04 грудня 2020 року та пішов спати. Вночі ОСОБА_1 розбудив його(свідка) та вони поїхали у смт Макошино та по дорозі їх зупинили працівники патрульної поліції, після чого останні повезли його та ОСОБА_1 у лікарню для визначення у останнього стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 керував автомобілем тверезий. У центрі м. Мена поняті підписали протокол про адміністративне правопорушення, після чого працівники поліції відвезли його та ОСОБА_1 до автомобіля на якому вони поїхали додому.

Захисник у судовому засіданні вказував, що у матеріалах справи відсутні докази того, що у організмі ОСОБА_1 був наявний алкоголь більше ніж 0,2 проміле, однак з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що лікар-нарколог пропонував ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на що останній відмовився, а тому суд вважає, що така відмова свідчить про розуміння ОСОБА_1 що алкоголь у його крові перевищує допустиму норму, крім того, лікар-нарколог позбавлений можливості примусово зобов`язати особу пройти відповідний тест із застосуванням технічних засобів для визначення норми алкоголю. Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи захисника не спростовують факту керуванням ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

У суді першої інстанції з відеозапису та записах у протоколі про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, що він також підтвердив та при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується вище наведеними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкцій даної статті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова не оскаржується.

СуддяГ. А. Cалай