ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/165/21 Головуючий в 1-й інстанції - Гнатик Г.Є.
Єдиний унікальний №337/24/21 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шкабуро О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року стосовно нього та з клопотанням про поновлення строку на оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гдов Псковської області, РФ, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Альфа Генерація», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні.

Як зазначено в постанові, відносно ОСОБА_1 складений протокол про те, що він 25.12.2020 року, о 04 годині 51 хвилина, рухався по вул. Хортицьке шосе, біля будинку 1-а у м. Запоріжжі, керував транспортним засобом «Volkswagen T-ROC», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 6243 від 25.12.2020 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справи без його участі, чим порушив його право надати пояснення та відповідно його право на захист.

Вказує, що протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Дата події не відповідає дійсності та виправлена з 20 на 25, а відомості про свідків взагалі відсутні.

Огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог. Після зупинки транспортного засобу він погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат показав - 1,47 проміле. Будучи незгодним з таким результатом його було доставлено до медичного закладу. За результатами огляду було складено Висновок щодо результатів медичного огляду від 25.12.2020 року про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, будь-яких документів, на підставі яких був зроблений Висновок результатів медичного огляду, зокрема, акту медичного огляду, результатів біологічних досліджень, роздруківки приладу "Драгер" з медичного закладу до суду першої інстанції надано не було, що ставить під сумнів законність проведення медичного огляду.

Крім того, відповідно до наданих матеріалів висновок лікаря був складений о 06.25 годині, проте відповідно до наявного в матеріалах відеозапису працівники поліції разом з ним покинули заклад охорони здоров`я о 06.10 годині.

За таких обставин, працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не дотримано процедури оформлення результатів огляду, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні.

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні сертифікати відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки алкотесту «Драгер» 6820, за допомогою якого проводився огляд на стан його сп`яніння, а також відсутня інструкції з експлуатації цього приладу.

Також зазначає, що він не був присутній в судовому засіданні 12.01.2021 року, копію постанови до теперішнього часу не отримав, з матеріалами справи його захисник ознайомився 28.01.2021 року, апеляційна скарга була подана 03.02.2021 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Шкабуро О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не приймав участі при розгляді справи, не зміг реалізувати своє право на захист, надати суду пояснення, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ним копії постанови суду, з матеріалами справи його захисник ознайомився 28.01.2021 року, апеляційна скарга була подана 03.02.2021 року, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права, доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_1 реалізувати своє право на захист в судовому засіданні, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147809 від 25 грудня 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 1,47 проміле (а.с.2, 4); направленням на огляд водія до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 грудня 2020 року та висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 №6243 від 25 грудня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5, 8); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також факт його проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», його результати (а.с.6-7); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 25.12.2020 року.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №147809 від 25 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки в протоколі виправлена дата події з 20 на 25, є непереконливими. В наявному в матеріалах справи протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні.

Доводи апелянта про те, що відсутність відомостей про свідків, які повинні бути зазначені у протоколі, вказує на його невідповідність, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно з положенням ч.4 ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. У відповідності до вказаної норми присутність двох свідків при огляді на стан сп`яніння в медичній установі не передбачено. Саме після огляду у закладі охорони здоров`я поліцейськими і був складений протокол відносно ОСОБА_1 .

Крім того, зауважень до протоколу та до акту від ОСОБА_1 не надійшло. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП., пояснена процедура та спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, були запропоновані тестові трубки у запечатаному вигляді на вибір, одну з яких ОСОБА_1 обрав власноруч. Огляд проводився у присутності двох свідків.

Також є безпідставними доводи щодо порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння та незаконність дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки при перевірці цих доводів апеляційний суд таких порушень не встановив. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 не був згодний з результатом огляду та виявив бажання додатково пройти огляд у закладі охорони здоров`я, після чого був доставлений працівниками поліції до закладу для проходження повторного огляду, результат позитивний.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, можуть свідчити про недійсність його огляду, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до п.5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. При перегляді відеозапису було встановлено, що перед проведенням огляду працівник поліції проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, при цьому ОСОБА_1 не вимагав надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про витребування з управління патрульної поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то апеляційний суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначені копії документів не можуть свідчити про недійсність результатів технічного засобу через те, що ОСОБА_1 повторно пройшов огляд у закладі охорони здоров`я та результат тестування виявився позитивним.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , тим самим порушив вимоги ст.268 КУпАП, апеляційних суд доходить наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права - одне з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 дійсно не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулось 12 січня 2021 року. Між тим, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, про що зазначено у протоколі, що підтверджується особистим підписом останнього, однак до суду не з`явився.

До того ж, права передбачені ст.268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, і апелянт скористався своїм правом та надав пояснення в суді апеляційної інстанції.

Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу апелянт в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування ним транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржував взагалі.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2021 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 337/24/21