Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2088/21
Провадження № 3/935/1283/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 12.07.2021, 19.07.2021 та 21.07.2021 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №002572 від 11.07.2021, ОСОБА_1 11.07.2021 о 21:30 годині в м. Коростишів по вулиці Гелевея , 66 керував автомобілем Мазда 6 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, , тремтіння рук, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №002619 від 17.07.2021, ОСОБА_1 17.07.2021 о 19:20 годині в м. Коростишів по провулку 8-го березня, будинок 1 керував автомобілем Мазда 6 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820». Проводилась відео зйомка на бодікамеру, що підтверджується тестом №254 від 17.07.2021, результат огляду становить 2,38‰ проміле, чим порушив вимоги 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 11.07.2021 не керував транспортним засобом, за кермом був його товариш. Подій того дня майже не пам`ятає, але зазначив, що ДТП не було, оскільки його автомобіль без пошкоджень. ОСОБА_1 пояснив, що 17.07.2021 транспортним засобом не керував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 11.07.2021 святкували день народження товариша, йому потрібно було від`їхати, вони з ОСОБА_1 поїхали, але за кермом автомобіля Mazda 6 був ОСОБА_2 , під час руху їх автомобілю посигналили, вийшовши з машини водій іншого транспортного засобу сказав ОСОБА_2 , що був удар, однак при огляді автомобіля ОСОБА_2 не побачив жодних пошкоджень.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що в середині липня 2021 року вони з чоловіком вийшли на шум на подвір`ї, побачили ОСОБА_1 , який сидів в автомобілі в стані алкогольного сп`яніння, однак двигун автомобіля був вимкнений, поряд стояли жінки, почалась словесна перепалка, вказані люди висловлювались на її адресу нецензурною лайкою і ОСОБА_3 вирішила викликати поліцію, забрала ключі у ОСОБА_1 та її чоловік відігнав машину та припаркував на узбіччі.

У судовому засіданні захисник Рибаков О. В. зазначив, що вищевказані протоколи вважає незаконними та такими, що суперечать нормам матеріального права, просив закрити провадження у справах відносно ОСОБА_1 , оскільки відсутні будь-які докази того, що останній у вказаний час та у вказаному місці керував транспортним засобом, оскільки працівники поліції його не зупиняли, також ОСОБА_1 категорично заперечує керування автомобілем, вчинення ДТП та залишення місця ДТП

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124, частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статі 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У вищевказаних протоколах зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено диски, на яких міститься фрагмент відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, під час якого ОСОБА_1 проходив освідування на стан алкогольного сп`яніння, але із вказаного відеозапису неможливо встановити чи взагалі керував останній транспортним засобом.

Згідно Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не було встановлено доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вони не можуть служити підтвердженням того, що останній підлягав огляду на стан сп`яніння, а у разі відмови від проходження такого огляду підлягав адміністративній відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших доказів, які вказували б на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім вказаних вище в матеріалах справи не вбачається.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Приймаючи до уваги, відсутність достовірних даних про те, що саме ОСОБА_1 був особою, яка керувала транспортним засобом, та відповідно до вимог закону був суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, справи №935/2088/21 та №935/2038/21 об`єднати.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 11.07.2021, 17.07.2021 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко