ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/124/21 Головуючий в 1-й інстанції - Наумова В.С.
Єдиний унікальний №333/6456/20 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Харькова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривень.

Як зазначено в постанові, 29.10.2020 року о 23 годині 08 хвилин ОСОБА_1 по вул. Космічній, біля 6.140, в м. Запоріжжі, керував автомобілем ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку поліцейським на місці зупинці із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат позитивний - 0,35 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції не дотримано принцип забезпечення гарантій і принципів законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом. З метою забезпечення змагальності сторони захисту та сторони, яка обґрунтовує необхідність притягнення до відповідальності, було доцільним залучити прокурора до участі у справі в якості сторони обвинувачення. Прокурор повинен бути залучений до справи з огляду на положення ст.129 Конституції України, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені ст.250 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки його доводам щодо неправомірної зупинки транспортного засобу, яким він керував, що в свою чергу є підставою вважати, що всі докази, які були отримані в ході складання матеріалів адміністративного правопорушення, є неналежними та недопустимими. Разом з цим, ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» чітко вказує, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Отже, не надавши належної оцінки даній обставині, суд фактично постановив незаконне рішення.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Харькова В.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 провину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що напередодні 29.10.2020 року він вживав алкогольні напої, потім ліг спати, прокинувся та «похмилився» міцним пивом. Потім випив ще дві кружки кислого молока. Пізніше його попросив знайомий відвезти його до лікарні провідати дівчину, на що він погодився. Після вживання алкоголю він себе добре відчував і у нього не було ознак алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав фактично аналогічні показання.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист, спростовуються наданими матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №023201 від 29 жовтня 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 0,35 проміле (а.с.2-3); направленням на огляд водія до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 жовтня 2020 року (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також факт його проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», його результати (а.с.5-6).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №023201 від 29 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом.

Крім того, зауважень до протоколу та до акту від ОСОБА_1 не надійшло. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується поясненнями свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат виявився позитивним. З результатом був згодний, на пропозицію поліцейського пройти повторний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відповів відмовою. Підстав сумніватись у достовірності пояснень свідків у апеляційного суду не має.

Посилання ОСОБА_1 на незаконність постанови суду через те, що розгляд справі відбувся без участі прокурора, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.250 КУпАП при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2-цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою. Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, в суді першої інстанції не передбачає обов`язкової участі прокурора.

Також є безпідставними посилання ОСОБА_1 на порушення працівниками поліції ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» через те, що його було безпідставно зупинено та не проінформовано про причину зупинки його транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи наявна довідка з бази даних «Адмінпрактика», відповідно до якої 29.10.2020 року на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції була винесена постанова за порушення останнім ч.6 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з державним номерним знаком, який був неосвітлений та було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень (а.с.8). Зазначене також додатково підтверджується відповіддю заступника начальника патрульної поліції на адвокатський запит Харькова В.О.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи відеозапису вказаних подій, як на підставу для скасування судового рішення, є неслушними, оскільки в матеріалах справи достатньо інших доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування ним транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржував взагалі.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 333/6456/20