Справа №461/129/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ст.183-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , є боржником у виконавчому провадженні № 50182887 щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості від 16 грудня 2020 року заборгованість із сплати аліментів становить 133391,40 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

ОСОБА_1 за викликами суду на 25 січня 2021 року, 05 лютого 2021 року, 17 лютого 2021 року, 10 березня 2021 року, 19 березня 2021 року не з`явився. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Так, ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а його вина підтверджується даними, які містяться в:

- в протоколі про адміністративне правопорушення № 50182887 від 24 грудня 2020 року;

- листі Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року;

- постановою про відкриття виконавчого провадження;

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість з аліментів станом на 30 листопада 2020 року складає 133391,40 грн;

- копіями виклику до державного виконавця;

- копією акту державного виконавця від 23 грудня 2020 року.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При накладенні адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не вбачає обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього. Тому, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт, ближче до мінімальної межі.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути 454 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 183-1, 268, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір у розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова