Справа № 758/1196/21
3/758/2220/21 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Будзан Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у магазині «Опілля», ІПН НОМЕР_1

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 29.11.2020 року об 1 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, проспект Правди, 20, перебуваючи на робочому місці, допустив роботу фірмового магазину «Опілля», чим порушив постанову КМУ №641 від 09.12.2020 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, та просив суд закрити справу за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Крім цього, у фабулі адміністративного правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 постанови КМ України №641 від 22.07.2020.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, оскільки в ній закріплено лише загальні ознаки правил поведінки. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретний пункт постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, порушення якого інкримінують ОСОБА_1 .

Крім цього, виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення долучено протокол про адміністративне правопорушення в якому останній зазначив, що із протоколом не згоден, оскільки він не є відповідально особою та рапорт працівника поліції.

Спираючись на викладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Долучений до матеріалів справи рапорт ДОП Подільського УП ГУ НП в м. Києві майора поліції О. Баранова, не є беззаперечним підтвердженням обставин, встановлених уповноваженою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а лише дає змогу дійти припущення про роботу закладу з порушенням карантинних норм, а також про відповідальну особу, тобто ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, - в матеріалах справи немає.

Враховуючи вищевикладене, неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП що інкримінується ОСОБА_1 , зафіксовано працівниками поліції 29 листопада 2020 року, тобто на момент розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, а саме 12 березня 2021 року, минуло три місяці з дня вчинення даного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, також враховуючи, що станом на день розгляду справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, вважаю, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . КУпАП слід закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, встановлених ч. 2 ст.38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. Д. Будзан