КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4472/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Ющенка Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2021 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 11.05.2021 приблизно о 18 год. 46 хв., керував автомобілем «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Салютна, 29, в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України і такі його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2021 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не керував транспортним засобом 11 травня 2021 року за адресою м. м. Київ, вул. Салютна, 29, а сидів в автомобілі біля свого будинку слухав музику і чекав свого брата, про що повідомив працівникам поліції. Крім того, з відео, що наявне в матеріалах справи вбачається, що він зазначав, що нікуди не їхав, а тільки сидів в автомобілі (18 год. 30 хв. 35 с.).

Звертає увагу на те, що адвокатом було здійснено адвокатський запит до Головного управління Національної поліції в м. Києві для встановлення особи заявника, щоб викликати останнього в якості свідка. Проте, відповіддю ГУНП в м. Києві від 16 липня 2021 була відмова в наданні даних про особу заявника з посиланням на Закон України «Про захист персональних даних». У зв`язку з чим, адвокатом було подано відповідне клопотання до суду для встановлення особи та виклику в якості свідка. Проте, дане клопотання було проігнороване судом.

Крім того, на відео, що наявне в матеріалах справи чітко зафіксовано, що один із працівників поліції зазначає іншому, щоб останній опитав заявника (18 год. 33 хв. 14 с.) Проте, в матеріалах справи відсутнє відео, де працівник поліції опитує відповідного заявника. Зазначає, що він пояснював суду, що керував автомобілем його брат, проте суд вказані пояснення проігнорував. Разом з тим, з відео, що наявне в матеріалах справи, чітко зафіксовано, що він та його брат пояснюють іншому працівнику поліції, що саме він керував автомобілем (18 год. 32 хв.) Наголошує на тому, що відео, яке наявне в матеріалах справи, є фрагментоване, що є порушенням Закону України «Про Національну поліцію» та пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ющенко Р.С. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ющенка Р.С., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206044 від 11.05.2021 року, ОСОБА_1 , 11.05.2021 приблизно о 18 год. 46 хв., керував автомобілем «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Салютна, 29, в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - Інспектором роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Проценко Є.В.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисником дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.

Так, з відеозапису вбачається, що події відбуваються у дворі будинку. За кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 , якому працівник поліції роз`яснює про відеофіксацію подій та повідомляє про те, що його сусіди, хто саме - не знає, викликали поліцію, оскільки він (водій автомобіля) не міг розвернутися та, можливо, перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння

В подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а саме запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки автомобіля або у лікаря у медичному закладі. При цьому роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 заперечував, відмовлявся надати посвідчення водія та вказав про відмову від проходження такого огляду, що і слугувало причиною для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що автомобіль, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , знаходиться посередині проїзної частини двору.

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всіх законних вимог щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само - за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п.п 2-7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом ; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля, спростовуються відеозаписом, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на водійському сидінні автомобіля. Крім того, на даному відеозаписі присутній брат ОСОБА_1 , який жодних заперечень або пояснень про те, що саме він перебував за кермом вказаного автомобіля, не висловлював.

Разом з тим, згідно з відповіддю від 16.07.2021 року УОАЗОР Головного управління національної поліції у м. Києві Національної поліції України, наявної в матеріалах справи, відповідно до бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України, зафіксовано наступне повідомлення: 11.05.2021 року о 17:13 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.05.2021 року за адресою: Шевченківський район, м. Київ, вул. Салютна, 29 у дворі, нетверезий водій на автомобілі «Ланос», чорного кольору, намагається розвернутись. Раніше чіплявся до людей. Заявник занепокоєний, що він може пошкодити інші автівки, просить направити патруль. При цьому, відмовлено у наданні даних про особу заявника з посиланням на Закон України «Про захист персональних даних».

Судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 здійснено запит до Головного управління Національної поліції у м. Києві для встановлення особи заявника та виклику в якості свідка.

23.11.2021 року Головним управлінням Національної поліції у м. Києві надана відповідь, яка містить вищезазначену інформацію про події, що відбулись 11.05.2021 року. При цьому вказано, що заявник не назвався.

Отже, доводи правопорушника та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206044 від 11.05.2021 року, відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції, що є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206044 від 11.05.2021 року,ОСОБА_1 не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментованим, висновків суду не спростовують, оскільки наявність декількох частин відеозапису, які стосуються саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 , саме роз`яснення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, факт відмови, роз`яснення прав, та не вказує на їх фальсифікацію.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування постанови суду,

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачається.

З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук