Справа № 263/1992/21
Провадження № 3/263/967/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Наталя Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 року о 15:30 год. гр. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , ображав свою колишню дружину грубою нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство, психологічне та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

06.02.2021 року о 19:30 год. гр. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , ображав мати своєї колишньої дружини грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим скоїв домашнє насильство, психологічне та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, провину у вчиненому правопорушенні не визнав, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справах, що розглядаються одночасно одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України № 263/1992/21 (№3/263/967/2021) слід об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України, № 263/1994/21 (№3/263/968/2021), присвоївши номер 263/1992/21 (№3/263/967/2021).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Також, ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із матеріалів справи вбачається, що потерпілими особами у даній справі є колишня дружина ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_4 та у цілому свідчать про наявність спільного конфлікту між сторонами, однак не містять підтвердження того, що колишня дружина ОСОБА_3 , її мати ОСОБА_4 та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є членами однієї сім`ї, крім того, що вказані особи проживають за однією адресою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які відповідають принципу «позарозумним сумнівом», суду не надано, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України № 263/1992/21 (№3/263/967/2021) слід об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України, № 263/1994/21 (№3/263/968/2021), присвоївши номер 263/1992/21 (№3/263/967/2021).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя: Н.В. Хараджа