Справа №950/2326/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бакланов Р. В.
Номер провадження 33/816/181/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Шумарової О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вакуленко Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, водій ДП «Лебединське лісове господарство», проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 04 грудня 2020 о 18 год. 52 хв. по вул. Гастелло в м. Лебедині керував автомобілем ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушена мова, порушення рухів, звужені зіниці очей, не реагують на світло. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Лебединського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що згідно дослідженого Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №113 він пройшов медичний огляд 04.12.2020 о 00.20 год. без участі співробітників поліції, за результатами якого ознак наркотичного сп`яніння у нього не виявлено, тобто до 18 год. 05 хв. 04.12.2020 року до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що зупинка його транспортного засобу була незаконною. Крім того, зазначає, що спочатку йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який він пройшов і за результатами вказано огляду було встановлено, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується й поясненнями свідка ОСОБА_2 . Після чого, вказує, що працівники поліції безпідставно запідозрили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння на що він одразу відмовився та повідомив, що пройде його згодом, про що написав у протоколі про адміністративне правопорушення, мотивувавши тим, що поспішав до свого хворого батька, який просив привезти йому ліки. Тому, наголошує, після того, як він відвіз ліки своєму батьку самостійно, протягом 2 годин звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, за результатами якого, заповненого 04.12.2020 о 20.20 год. він не мав ознак жодного сп`яніння.

Таким чином, наголошує, що висновок суду про проходження ним огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння 04.12.2020 о 00.20 год. є помилковим та не відповідає дійсності.

Вказує, що з метою з`ясування даного факту та усунення неточностей, судом першої інстанції не було викликано лікаря, який проводив огляд та поліцейського, який складав протокол у якості свідків, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставин справи.

Зазначає, що судом невірно вказаний час складення протоколу про адміністративне правопорушення 04.12.2020 о 18.05 год., тоді як він складений 04.12.2020 о 18.52 год.

Стверджує, що як такої відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у нього не було, оскільки фактично він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а через визначений законодавчими актами час погодився пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що патрульні повідомили про брак у них часу, тому він самостійно на протязі 2 годин звернувся до медичного закладу. При цьому, він прохав надати йому час тривалістю 20-30 хв. для того, щоб відвезти ліки хворому батьку, однак суд вказані причини поважними не визнав.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вакуленко Н.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вплив лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У відповідності до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 490716 від 04.12.2020 року, складеного уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 04 грудня 2020 о 18 год. 52 хв. по вул. Гастелло в м. Лебедині керував автомобілем ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушена мова, порушення рухів, звужені зіниці очей, не реагують на світло. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

З даним протоколом про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був ознайомлений, копію протоколу отримав, що свідчить його власноручний підпис. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказав, що «відмовився тому, що чекати довго, а дома батьки хворі ліки чекають, пояснення надам в суді». При цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не заявляв (а.с. 1).

Крім того, на підтвердження доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції було досліджено Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №113 (а.с.13), відповідно до якого ОСОБА_1 04 грудня 2020 року о 00 год. 20 хв. без участі співробітників поліції пройшов медичний огляд, в результаті якого ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. Проте, виходячи з змісту дослідженого акту, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд до 18 год. 05 хв. 04 грудня 2020 року, тобто до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім вищенаведеного вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАп ОСОБА_1 , підтверджується і показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він працює у Лебединській ЦРЛ, 04 грудня 2020 року його попросили бути свідком при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та у його присутності останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, з яких причин він не пам`ятає. Також вказував, що був і інший свідок. Крім того, зазначав, що він казав ОСОБА_1 , що він може пройти огляд і це буде швидко, тому що останній вже перебував біля лікарні.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів апелянта, що висновок суду про проходження ним огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння 04.12.2020 о 00.20 год. є помилковим та не відповідає дійсності, оскільки він пройшов даний огляд 04.12.2020 о 20.20 год. за результатами якого він не перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у даному випадку не мають суттєвого значення, оскільки ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню не за керування транспортним засобом під впливом наркотичних чи токсичних речовин (порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України), а саме за відмову на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (порушення вимог п.2.5 зазначених Правил).

Крім іншого, і сам ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що після пропонування йому працівниками поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння він одразу відмовився та повідомив, що пройде його згодом, про що також власноручно зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

В супереч доводам апелянта, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що поважні причини відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме те, що ОСОБА_1 поспішав до хворого батька, який просив привезти йому ліки, то вони не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 придбавши ліки в центрі м. Лебедина поїхав на вул. Гастелло, а не по місцю свого спільного проживання з батьком на АДРЕСА_1 , які знаходяться в різних частинах міста та знаходившись на вул. Першогвардійській м. Лебедина безпосередньо біля Лебединської ЦРЛ, відмовився від проходження медичного огляду, який би зайняв менший час ніж складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане підтверджується й показами свідка ОСОБА_3 , який підтвердив, що дійсно ОСОБА_1 у його присутності та присутності іншого свідка, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Крім іншого, наголосив, що особисто казав ОСОБА_1 , про можливість проходження огляду дуже швидко, оскільки ОСОБА_1 вже і так перебував біля лікарні.

Доводи ОСОБА_1 , що судом першої інстанції не було викликано лікаря, який проводив огляд та поліцейського, який складав протокол відносно нього у якості свідків, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставин справи є необґрунтованими, оскільки вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показами свідка, який був присутній при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Крім іншого, в суді апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , а ні його захисник на підтримку своїх доводів, жодних клопотань про виклик лікаря та/чи працівника поліції в якості свідків не заявляли.

Доводи, стосовно невірного часу складення протоколу про адміністративне правопорушення 04.12.2020 о 18.05 год., тоді як він складений 04.12.2020 о 18.52 год. не є такими, що виключають наявність вини ОСОБА_1 у вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 ПДР України, оскільки вина останнього підтверджується вище переліченими доказами, які були детально дослідженні як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду постанови суду.

Що стосується доводів апелянта, щодо незаконної зупинки його транспортного засобу то вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до Закону України «Про національну поліцію» працівники поліції мали всі законні підстави для зупинки даного транспортного засобу, оскільки як підтвердив свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції, причиною зупинки стало несправність вказівника повороту, який відпав.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що справа розглянута з дотриманням вимог КУпАП, судом було забезпечено всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставинам справи в їх сукупності.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому, повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.