Справа № 495/7797/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Білгород- Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Чеботарьовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлії Валеріївни від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 статті 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 статті 124 КУпАП.

15.03.2021 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлії Валеріївни від розгляду даної справи.

Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року, винесеною головуючою суддею Шевчук Юлією Валеріївною було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Олійник Романа Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про повернення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП для належного оформлення. На думку ОСОБА_1 , у головуючої судді склалося упереджене ставлення до ОСОБА_1 через її введення в оману іншим учасником ДТП - ОСОБА_2 , який, як зазначає ОСОБА_1 , повідомив суду недостовірні відомості про його особу, зокрема те, що він періодично притягався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, що не відповідає дійсності.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, проте адвокат Єфремова І.В., яка діє в його інтересах заперечувала проти задоволення заяви про відвід головуючої судді Шевчук Ю.В., оскільки доводи ОСОБА_1 , на які він посилається як на підставу відводу є надуманими, такими, що не відповідають дійсності та направлені на затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторони потерпілого, суд приходить до наступних висновків.

Як на підставу для виникнення сумнівів в неупередженості головуючої судді Шевчук Ю.В., заявник ОСОБА_1 посилається на те, що Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року, винесеною головуючою суддею Шевчук Юлією Валеріївною було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Олійник Романа Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про повернення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП для належного оформлення та на думку заявника у головуючої судді склалося упереджене ставлення шляхом її введення в оману іншим учасником ДТП - ОСОБА_2 , який, як зазначає ОСОБА_1 , повідомив суду недостовірні відомості про його особу, зокрема те, що він періодично притягався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, що не відповідає дійсності.

Постановоюю Одеського апеляційного суду від 18.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2021 року було повернуто особі, яка її подала.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вимогами статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

Згідно з положеннями статті 56 вказаного закону суддя (суд) зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів №34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на самовідвід і порядку розгляду заяви про самовідвід.

Окрім вказаного, відповідно до пункту 4 резолютивної частини рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року №34, питання відводу (самовідводу) під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення вирішує суддя, на розгляді якого перебувають матеріали.

Враховуючи те, що чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено норм, що регулюють вирішення питання по відводу (самовідводу) судді, суд вважає за необхідне вирішувати дане питання в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосудця повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав для задоволення заяви про відвід головуючої судді Шевчук Юлії Валеріївни від розгляду даної справи, а доводи, які викладені у заяві про відвід є суб`єктивною думкою заявника ОСОБА_1 та не можуть бути взятими до уваги, окрім того, фактично доводи заявника зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, що не може бути підставою для відводу згідно норм чинного законодавства, тому заява ОСОБА_1 про відвід судді Шевчук Ю.В. задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 245, 246, 284 КУпАП, ст. 36 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлії Валеріївни від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 статті 124 КУпАП- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст даної постанови виготовлено та проголошено 19 березня 2021 року о 10 годині 45 хвилин.

Суддя