Справа № 163/293/21
Провадження № 3/163/294/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С., розглянувши направлений Ковельським районним управлінням поліції ГУНП у Волинській області протокол серії ДПР18 № 384754 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Поліцейським ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області складено протокол про те, що ОСОБА_1 о 08:30 годині 26 січня 2021 року, керуючи автомобілем "Део", номерний знак НОМЕР_2 , на 475 км + 600 м автодороги М-07, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду ОСОБА_1 винуватість у вчиненому заперечив, подав клопотання щодо змісту протоколу, провадження у справі просив закрити.

Дослідженням доказів встановлено наступне.

Доказами винуватості до протоколу додано письмові пояснення свідків, компакт-диск з відеозаписом.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додається відеоматеріали, однак не вказано назву, модель і серійний номер пристрою, який застосовувався для відео-запису події.

Таке явне і очевидне порушення з огляду на правові позиції Верховного Суду в справах № 295/3099/17, № 524/9716/16-а дає підстави для визнання диска з відео-зйомкою недопустимим доказом, що виключає його дослідження в судовому засіданні.

Згідно з п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, лише відмова водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я утворює склад адміністративного правопорушення та є підставою для складання відповідного протоколу.

Крім цього, в разі такої відмови протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст.251 КУпАП як докази в адміністративній справі.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам допустимості доказів.

Зокрема, в ст.272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспектора поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема щодо часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Додані до протоколу пояснення не відповідають допустимістю доказу, оскільки оформленні на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить заздалегідь надрукований текст щодо суті правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, зокрема, щодо обставин, за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп`яніння, та способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. З таких пояснень свідків неможливо встановити, чи були у працівників поліції обґрунтовані підстави для проходження особою, що притягається до відповідальності відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

Свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину.

Отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Крім цього, письмові пояснення свідків вказаних у протоколі не можуть бути належними та допустимими доказами по справі, оскільки в ході відібрання таких пояснень документів, на підставі яких було встановлено особу кожного з них, не зазначено.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Тобто в разі встановлення поліцейським підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування.

Відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом і відповідно надання керування ним іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Отже, після складення протоколу особа, що притягується до адміністративної відповідальності, і в подальшому продовжувала керувати транспортним засобом.

Згідно із ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, належних, допустимих і достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення не зібрано і на розгляд протоколу не надано.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із встановленими фактичними обставинами провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій