Справа № 699/138/21
Номер провадження № 3/699/129/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 року м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, тимчасово не працюючого, інші дані суду не відомі,

за частиною 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 ст. 184 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2020 серії ВАБ № 270211 (далі - протокол).

З протоколу вбачається, що 12.12.2020, близько 18.00 год. в м. Корсунь-Шевченківський, по вул. Ярослава Мудрого, 120 до Корсунь-Шевченківської ЦРЛ було доставлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація через неналежне виконання батьківських обов`язків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 3 ст. 184 КУпАП.

До матеріалів провадження додано рапорт та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Літвіновій Г.М.

Справа неодноразово призначалась до розгляду. Щодо кожного засідання ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, однак жодного разу у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви до суду не направляв.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За таких обставин суд уважає за можливе здійснювати розгляд у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 184 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч. 3).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.12.2020 вбачається, що 12.12.2020 близько 19.00 год. йому зателефонували на мобільний телефон та повідомили, що його малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває в Корсунь-Шевченківській ЦРЛ, нібито з алкогольним отруєнням. ОСОБА_1 відразу приїхав до лікарні, де в бесіді з сином з`ясував, що син гуляв зі своїми товаришами та в той час йому на мобільний телефон зателефонували знайомі та запропонували з ними випити горілки, на що він погодився. Після вживання алкоголю сину стало зле. Приїхали працівники поліції і швидка допомога. Сина забрали до лікарні.

Протокол складено за ч. 3 ст. 184 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Проте у протоколі не зазначено, яке саме правопорушення вчинено неповнолітнім сином ОСОБА_1 (відсутня кваліфікація). Крім того, на момент складення протоколу сину ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ще не виповнилося 14 років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний матеріал не містить достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

А тому суд дослідивши матеріали адміністративної справи відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати ані фактичні обставини, ані кваліфікацію, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національною судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Направлений на розгляд суду адміністративний матеріал не містить відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Враховуючи наведений судом аналіз положень закону та наданих доказів, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності слід закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 184, 283-284 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 12.12.2020 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, тимчасово не працюючого, інші дані суду не відомі, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом десяти днів з дня винесення даної постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Літвінова Г.М.