ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/394/21 Справа № 207/2829/20 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Пеки Заряни Олександрівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 25 жовтня 2020 року, о 03 годині 55 хвилин, в м. Кам`янське по пр. Аношкіна 117 водій ОСОБА_1 керував автомобілем KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою алкотестера Драгер 6810, тест № 787, результат тесту 1,87%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 513446 від 25.10.2020 року за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Короткий зміст клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вимог апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що на день винесення постанови не були запрошені до участі в судовому засіданні ні ОСОБА_1 , ні захисник, які прибули на розгляд справи. На підставі того, що свідки не з`явилися на 28.12.2020 року справу було перенесено та про день та час наступного судового засідання буде повідомлено пізніше. Проте жодних викликів не було, тому адвокат звернувся 10.02.2021 року до суду за інформацією та дізнався, що 14.01.2021 року винесена постанова без їх участі і ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, при цьому вони були позбавлені можливості висловити свою позицію щодо обставин справи і відповідно своє право на апеляційний перегляд постанови. Копія постанови також не направлялася їм для відома і протягом трьох днів з дня винесення не була вручена. Вважає, що строк на апеляційне оскарження починається з дня, коли стало відомо стороні про складання постанови та отримання її копії, а саме з 10.02.2021 року і в межах десятиденного строку з дня отримання повного тексту постанови була подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, судом не з`ясовано всі обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Посилається про порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, при цьому постанова була оприлюднена лише 12 лютого 2021 року, після отримання її копії представником. Вважає, що порушені строки, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки протокол складений 25.10.2020 року, а постанова винесена 14.01.2021 року, хоча фактично складена 10.02.2020 року. Суд залишив поза увагою пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , відеозапису в матеріалах справи також немає. Суд залишив поза увагою клопотання ОСОБА_1 , у тому числі про виклик свідків, ОСОБА_2 взагалі не викликалася, а інші свідки викликані шляхом смс повідомлення, а не повісткою. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є належними доказами, оскільки не допитувалися в судовому засіданні і їх пояснення повністю суперечать поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 . Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу драгер алкотест 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, тому огляд проводився з порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пека З.О. не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час оголошення постанови суду 14.01.2021 року, даних про повідомлення його про судове засідання на цю дату немає.

В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про направлення судом на його адресу копії постанови після її винесення та про її отримання ним, у зв`язку з чим апеляційний суд виходить з тих даних, які наявні в матеріалах справи та про які вказує адвокат в своїй апеляційній скарзі, а саме те, що сторона захисту 10.02.2021 року звернулася до суду за інформацією та дізналася про винесене судом рішення, 10.02.2021 року отримала копію постанови і 19.02.2021 року нею подано апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення його права на захист та доступ до правосуддя.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції та її скасування.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 513446 від 25.10.2020 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом якого виявилася позитивна проба з показником 1,87 проміле, від підпису ОСОБА_1 відмовився;

- роздруківкою на папері показників Drager Alcotest 6810 прилад № ARBH-0033 з результатом тесту 1,87 проміле, підписаною інспектором, проте ОСОБА_1 від підпису відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких останні засвідчили як в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу драгер, результат якого виявився позитивним 1,87 проміле, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від підпису в якому відмовився, також надавати будь-які пояснення і підписувати чек драгера відмовився, зі змістом, час розгляду справи був ознайомлений вголос.

- рапортом поліцейського, згідно з яким при патрулюванні був зупинений автомобіль Кіа Sorento д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`янінняі в присутності двох свідків останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, результат якого виявився 1,87 проміле, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будь-яких суперечностей між собою не містять і сумнівів не викликають.

Твердження в апеляційній скарзі, що письмові пояснення свідків не можуть бути визнані доказами у справі, оскільки вони не допитувалися в судовому засіданні є неспроможними, оскільки письмові пояснення можуть бути допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та їх зміст узгоджується з іншими доказами, наявними у справі.

Доводи захисника щодо відсутності відеозапису в матеріалах справи не спростовують вину ОСОБА_1 , яка підтверджується іншими доказами, наявними у провадженні.

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , наданих в суді першої інстанції, які, за твердженням захисника, залишені поза увагою суду і які спростовують вину ОСОБА_1 , то апеляційний суд критично відноситься до цих пояснень, оскільки вони повністю суперечать іншим доказам у справі та не узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Твердження захисника, що суд залишив поза увагою клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків та свідок ОСОБА_2 взагалі не викликалася, спростовуються матеріалами справи.

Так, суд першої інстанції, задовольнивши клопотання сторони захисту про виклик свідків, вжив заходів щодо виклику свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для їх допиту в судовому засіданні, проте останні не з`явилися і сторона захисту також не змогла забезпечити їх явку.

Стосовно виклику свідка ОСОБА_2 в судове засідання, то відповідного клопотання до суду не подавалося, оскільки ОСОБА_1 у клопотанні просив долучити свої письмові пояснення та свідка ОСОБА_2 , допитати в якості свідка в судовому засіданні осіб, які були свідками під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без зазначення його місця проживання та інших відомостей, які б надали можливість його викликати. (а.с. 14-17).

Неспроможними є твердження про порушення з боку поліцейських визначеної законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння з використанням на місці зупинки транспортного засобу приладу драгер алкотест 6810, який, на думку захисника, не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Доводи апелянта про порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений 25.10.2020 року, а постанова винесена 14.01.2021 року і фактично була складена 10.02.2021 року, апеляційний суд розцінює як такі, що ґрунтуються на власному довільному тлумаченні положень закону.

Те, що постанова суду була надіслана до Єдиного реєстру судових рішень 10.02.2021 року, а не одразу після її винесення 14.01.2021 року, свідчить лише про порушення визначених строків для направлення рішень до реєстру, а не про порушення строків накладення адміністративного стягнення, встановлених статтею 38 КУпАП, оскільки постанова судді винесена 14.01.2021 року в межах тримісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення (25.10.2020 року), тобто з дотриманням вимог ст. 38 КУпАП.

Стосовно клопотання ОСОБА_1 , щодо закриття адміністративної справи у зв`язку із внесеними змінами до ч.1 ст. 130 КУпАП, яке, за твердженням апеляційної скарги залишено поза увагою суду, то відсутні підстави для його задоволення з огляду на таке.

До набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018, а саме до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість.

Після набрання чинності даного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 КК України.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який був опублікований в офіційному виданні Голос України №110 та набрав чинності 03 липня 2020 року, були внесенні зміни до згаданого Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018.

Відповідно до внесених змін статтю 286-1 КК України виключено і таким чином скасована кримінальна відповідальність за вчинення відповідного діяння і залишилася адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016), тобто за керування транспортними особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КУпАП Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно провів розгляд даної справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції статті від 07 липня 2016 року, яка чинна на час вчинення даного правопорушення та складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом не встановлено істотного порушення вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, які б порушили права ОСОБА_1 і були б наслідком для закриття провадження у справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків та в протоколі про адміністративне правопорушення по справі також не встановлено.

Істотних суперечностей в доказах, які б могли вплинути на правильність встановлених фактичних обставин справи або на доведеність вини ОСОБА_1 не виявлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, враховуючи всі наявні докази у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Пеки Заряни Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року задовольнити та поновити строк.

Апеляційну скаргу адвоката Пеки Заряни Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун