Справа № 311/4157/20
Провадження № 3/311/71/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.01.2021 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ВАБ № 025262 від 22.11.2020 року), який надійшов з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки селище Борове Верхньокамського району Кіровської області, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючої товарознавцем ТОВ «Стиль Д», зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 025262 від 22.11.2020 року, який надійшов з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_2 , складеного ДОП СП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Замрій В.В. вбачається, що 22.11.2020 року об 10-40 год., ОСОБА_2 ,, керуюча магазином «Простор-258» в м.Дніпрорудне вул.Ентузіастов, порушила карантинні обмеження, встановлені Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року, з доповненнями Постановою КМУ № 1100 від 11.11.2020 року, пп.4 п.15, а саме проводила торгівлю побутовими товарами у карантин вихідного дня та своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП не визнала у повному обсязі, проти фактичних обставин, викладених у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення заперечує, підтримала письмові заперечення, подані до суду та просить провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, посилаючись на те, що норми п.15 постанови КМУ №641 віл 22.07.2020 року, які згідно протоколу вона порушила, втратили чинність відповідно до постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, тобто були скасовані, що відповідно до ст.8 КУпАП має зворотну дію в часі. Крім того, вважає, що вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки відповідно до пп.4 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року суб`єктом правопорушення є суб`єкт господарювання, тобто власник підприємства або посадова особа підприємства, до службових обов`язків якої входить додержання правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил. Наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП. Просить провадження у справі закрити за відсутністю складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 , повно та всебічно дослідивши матеріали, додані до протоколу, рапорт старшого інспектора чергового СРПП №2 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП Тищенко Є.В. від 22.11.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку Законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

У статтях 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року №1645-ІІІ визначено, що карантин- це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

В обґрунтування вини ОСОБА_2 , суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 025262 від 22.11.2020 року (а.с.1) в якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, а також рапорт старшого інспектора чергового СРПП №2 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП Тищенко Є.В. від 22.11.2020 року (а.с.2).

Відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 1000-IX від 06.11.2020 року).

Відповідно до фабули протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 порушила вимоги пп.4 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року.

Відповідно до положень п.п.4 п.15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», що діяли станом на час вчинення правопорушення 22.11.2020 року, додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Однак, відповідно до постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 пункти 10, 15, 17-46-4 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029), втратили чинність.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та пп.4 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, яке регулює саме приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення є особи підприємці або посадові особи, до обов`язків яких входить організація процесу роботи закладу. Відповідно до протоколу ОСОБА_2 є керуючою магазином «Простор», однак до матеріалів справи не додано жодного доказу підтверджуючого трудові відносини, також не додано і посадову інструкцію, яка регламентує її коло обов`язків. Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_2 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та пп.4 п. 15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року. Разом з тим, до своїх заперечень ОСОБА_2 надано відповідь на запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з яким керівником юридичної особи зазначена інша особа.

Вказана обставина ставить під сумнів правильність визначення органом, що склав протокол, суб`єкта вчинення цього адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують приймання або обслуговування відвідувачів магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: пояснення свідків, фотознімки або запис з бодікамери, тобто доказів в розумінні ст.251 КУпАП, не додано.

Отже, за наявними матеріалами неможливо встановити факт здійснення продажу побутовими товарами у карантин вихідного дня.

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_2 зазначеного адміністративного правопорушення, співробітниками поліції суду не надано.

Згідно із п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд. Більш того, у рішенні ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому справу відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП слід провадженням закрити у зв`язку з відсутністю її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції від 21.11.2020 року), а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247,252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО