КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/5495/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Родіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Родіна Віталія Володимировича на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно з постановою суду, 18 червня 2021 року о 15 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Juke», н/ зНОМЕР_2 , по вул. Микільсько-Слобідська, 6г у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітке мовлення. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху,за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Родін В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , посилаючись на її незаконність.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у даному випадку поліцейськими не було залучено свідків, які б засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не було здійснено безперервного відеозапису нагрудної камери працівника поліції, а також наявні ознаки провокації з боку патрульного.

Так, вперше ОСОБА_1 було затримано патрульним поліцейським 18.06.2021 року о 14 год. 07 хв. Суперечка ОСОБА_1 з патрульним тривала близько години, він не розумів, за що його затримали, при цьому ОСОБА_1 не керував автомобілем. Суперечка з поліцейським закінчилась тим, що ОСОБА_1 домовився з патрульним, що віджене свій автомобіль на парковку біля будинку, щоб не заважати на проїзній та пішохідній частині дороги. При цьому патрульний вилучив у ОСОБА_1 посвідчення водія.

18 червня 2021 року о 15 год. 41 хв. водія ОСОБА_1 було зупинено тим самим патрульним поліцейським, приблизно в 40 метрах від місця, де було на початку припарковане його авто, оскільки він перепарковував свій автомобіль. При цьому на відеозапису видно, що патрульний не просить пред`явити йому посвідчення водія, адже у нього вже було посвідчення водія ОСОБА_1 , раніше вилучене у нього.

На відеозапису ОСОБА_1 визнає, що за день до цього він сильно випивав, а тому йому було погано і в нього боліла голова, проте в день зупинки його поліцейськими спиртних напоїв він не вживав.

Відповідно, якби патрульний відразу повернув ОСОБА_1 посвідчення водія, він би спокійно купив собі води в магазині та пішов би додому, проте патрульний поліцейський наполіг на тому, щоб ОСОБА_1 перепаркував автомобіль.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Родін В.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки з боку поліцейських була вчинена провокація щодо ОСОБА_1 , а саме: 18 червня 2021 року ОСОБА_1 не збирався сідати за кермо автомобіля та керувати ним, а вчинив такі дії виключно за наполяганням поліцейського перепаркувати автомобіль в інше місце. Враховуючи, що поліцейський безпідставно вилучив у нього посвідчення водія, то ОСОБА_1 вимушений був вчинити дії, на яких наполягав поліцейський.

Вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Родіна В.В., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 216361 від 18 червня 2021 року, ОСОБА_1 18.06.2021 року о 15 год. 35 хв., керував транспортним засобом марки «Nissan Juke», н/ зНОМЕР_2 , по вул. Микільсько-Слобідська, 6г у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітке мовлення. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху,за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане підтверджується відеозаписом з бодікамери АА00257.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - Інспектором роти №3 б.1 полку №2 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Вердецьким Д.А.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується та засвідчено його особистим підписом. Однак у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» жодних пояснень не зазначено.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисником дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з п.п 2-7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови суду, доводи, викладені захисником ОСОБА_1 - адвокатом Родіним В.В. в апеляційній скарзі, вже були предметом дослідження суду першої інстанції, оскільки були заявлені у клопотанні про закриття провадження у справі, їм надано належну правову оцінку та правильно було відхилено судом.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими безпідставно не було залучено свідків для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, висновків суду не спростовують, оскільки за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язкова присутність свідків під час огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки передбачена виключно у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського за №АА 00257, суд першої інстанції у постанові правильно вказав, що неодноразово запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та фіксуючи зазначений процес на відео - камеру, поліцейський правомірно не залучав свідків. Також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду має добровільний характер та не є наслідком впливу чи інших неправомірних дій працівників поліції.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника Родіна В.В. з приводу відсутності безперервного відеозапису, то судом першої інстанції врахована та обставина, що відеофіксація проводилась фрагментами, однак відеозапис здійснювався при фіксації дій, передбачених ст. 266 та 254, 256 КУпАП, а саме при відмові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Чинним законодавством для встановлення обставин справи, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачається проведення повної відеофіксації, при цьому наявні фрагменти відеозапису достовірно підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а про жодні обставини, які б спростовували достовірність даних, відображених на відеозаписі, не зазначено.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

У даному випадку, враховуючи застосовування поліцейськими технічних засобів відеозапису, на якому чітко зафіксовано відмову водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП.

Також доводи апеляційної скарги зводяться до тверджень про вчинення патрульними поліцейськими провокації щодо ОСОБА_1 та примушення його до керування транспортним засобом шляхом зобов`язання перепаркувати автомобіль, який знаходився на проїзній частині дороги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції № АА00257, працівники патрульної поліції прибули на місце події за викликом одного з перехожих і виявили ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. У подальшому вбачається, що ОСОБА_1 сидить за кермом автомобіля марки «Nissan Juke», н/з НОМЕР_2 , який розташований посеред проїжджої частини у дворі між будинками. На запитання поліцейського про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, після того як йому стало погано та він впав на клумбу, останній повідомив, що дуже багато пив вчора, а сьогодні нічого не вживав. На пропозиції поліцейського, щоб ОСОБА_1 зателефонував знайомим для перепаркування автомобіля, оскільки він перешкоджає руху інших транспортних засобів, ОСОБА_1 не в змозі був набрати номер та зателефонувати.

При цьому з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 просив поліцейських не складати протокол та неодноразово пропонував домовитись, що вказує на те, що ОСОБА_1 своїми діями намагався уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

За викладених на відеозаписі обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що доводи захисту про провокацію дій працівників поліції не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери № АА00257.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем виключно за наполяганням поліцейського, який вимагав перепаркувати автомобіль, також спростовуються змістом відеозапису, з якого встановлено, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 зателефонувати знайомим, які би здійснили перепаркування автомобіля в інше місце, оскільки він перешкоджає руху інших транспортних засобів.

При цьому, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_1 не спростовуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та що від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння він відмовився.

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював, лише поставив підписи про ознайомлення з його змістом.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а наявні в матеріалах справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи правопорушника та його захисника спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 18 червня 2021 року серії ААБ № 216361, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 червня 2021 року, розпискою ОСОБА_1 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу марки «Nissan Juke», н/з НОМЕР_2 за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 4в, відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції № АА00257, записаними на DVD диск.

Отже, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - Родіна В.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Родіна Віталія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук