Справа № 226/675/21
Провадження № 3/226/315/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Рибкін Олексій Анатолійович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 (м.Мирноград) Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Димитров Донецької області, громадянка України, не працююча, є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2021 року об 11 год. 00 хвил. ОСОБА_1 знаходилась вдома за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 разом з колишнім співмешканцем ОСОБА_2 , де між ними виникла словесна сварка на побутовому грунті, в ході якої вона висловлювалася нецензурною лайкою на його адресу, ображала його та вдарила його палкою, чим заподіяла фізичний біль. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-19 та скоїла правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пункт 14 ч.1 ст.1 зазначеного Закону говорить, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону. Пункт 17 ч.1 ст.1 зазначеного Закону говорить, що - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Дослідивши матеріал про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме вчинила фізичне та психологічне насильство в сім`ї.

Її вина у скоєнні цього правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 021281 від 28.02.2020 року, довідкою за заявою від ОСОБА_2 (ЄО №1728 від 28.02.2020 року), заявою ОСОБА_2 та його письмовими поясненнями, письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її поясненнями в суді.

При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховуючи характер правопорушення, суддя вважає необхідним застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу, що на його думку буде достатнім заходом впливу на правопорушника і має запобігти вчиненню нею нових правопорушень.

На підставі п.п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.33-35, 36, 173-2 ч.1, 221, 283, 284, 287 КУпАП, п.п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до неї адміністративне стягнення відповідно до частини першої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 (сто сімдесят) гривень, перерахувавши зазначену суму на рахунок отримувача №UA0005690, отримувач коштів Донецьке ГУК/Мирноград. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А.Рибкін