Провадження № 3/756/7846/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року о 11 год. 25 хв., гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , рухаючись в м. Києві по вул. Сім`ї Кульженків, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам та скоїв зіткнення із транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття. При цьому, 26.11.2021 на адресу суду від представника ОСОБА_1 - Латишева Ю.М. надійшло клопотання, у якому просить направити адміністративну справи до Управління патрульної поліції в м. Києві для проведення додаткової перевірки та вирішення питання про скасування протоколу серії ААБ№118697 від 17.09.2021, мотивуючи це тим, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення та відсутність будь-яких доказів щодо підтвердження винуватості останнього, крім того, просить зобов`язати Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції НПУ надати суду для дослідження в якості доказів по даній справі, відеоматеріал отриманий від ТОВ «Мегаполіс Безпека» на запит УПП у м.Києві ДПП НПУ від 04.10.2021 №35555/41/11/5/-2021.

06.12.2021 судом на адресу УПП у м.Києві ДПП НПУ було направлено запит щодо надання відеоматеріалу отриманого від ТОВ «Мегаполіс Безпека» на запит УПП у м.Києві ДПП НПУ від 04.10.2021 №35555/41/11/5/-2021.

Станом на день розгляду справи, жодна інформація на адресу суду від УПП у м.Києві ДПП НПУ не надійшла.

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 у частині направлення матеріалів Управлінню патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції НПУ для проведення перевірки, суд вважає зазначити таке.

Підстави для проведення перевірки, зазначені представником у своєму клопотанні, підлягають оцінці при ухваленні остаточного рішення по справі, в тому числі належності та допустимості наданих доказів, а тому не можуть бути самостійною підставою для повернення протоколу.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, ЄЄПЛ включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на вищевикладене, та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, беручи до уваги спливання строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що повернення справи до УПП у м. Києві призведе до її затягування та порушення вимог ст. 38, 277 КпАП України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 .

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР України) вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

З пояснень учасників ДТП, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась на вул. Сім`ї Кульженків. ОСОБА_1 мав намір зробити розворот в протилежну сторону, однак при виконанні маневру обрізав шлях іншому транспортному засобу, внаслідок чого отримав удар в ліву частину автомобіля. ОСОБА_2 повернув з вул. Лугова на вул. Сім`ї Кульженків та продовжив рух у направку Полярна, попереду рухався транспортний засіб BMW НОМЕР_3 , з увімкнутим аварійним сигналом, при наближенні до пішохідного переходу він увімкнув правий поворот і почав маневр вправо з`їхавши в правий ряд і на зустрічну смугу. Він майже проїздив до нього, він із ввімкнутим правим поворотом різко почав повертати наліво, йому прийшлось повертати максимум наліво та тормозити, але уникнути зіткнення не зміг.

Крім того, до матеріалів додані письмові пояснення ОСОБА_3 пасажира транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , який повідомив, що вказаний транспортний засіб здійснив поворот з вул.Лугова на вул. Сім`ї Кульженків та продовжили рух у напрямку Полярна. Попереду рухався автомобіль BMW НОМЕР_3 з увімкненими аварійними сигналами оранжевого кольору. При наближенні до пішохідного переходу облаштованого острівцем безпеки автомобіль НОМЕР_4 увімкнув сигнал правого повороту і не знижуючі швидкості змістився у сторону правого ряду на половину корпусу автомобіля, після чого різко почав повертати ліворуч, відразу після пішоходного переходу, з імовірною метою здійснити заїзд в гаражний кооператив через подвійну смугу дорожньої розмітки. З метою запобігання зіткнення водій ОСОБА_4 був змушений почати екстрене гальмування для уникнення зіткнення та мінімізації їх наслідків маневрування.

Схема ДТП відображає напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, а також відповідно до схеми місця ДТП , транспортний засіб ОСОБА_2 отримав пошкодження кузову, капоту, правого дзеркала, фари та крила, транспортний засіб ОСОБА_5 отримав механічні пошкодження з лівого боку: дверей, лівого крила, бамперу та дзеркала.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 здійснив маневр розвороту на вул. Сім`ї Кульженків, перетнувши острівок безпеки, зіткнувшись з транспортним засобом ОСОБА_2 , який здійснював рух в напрямку вул. Полярна.

Отже, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП та пояснень учасників дорожнього руху.

Враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 п. 2.3б, 10.1 ПДР України.

Матеріали провадження містять докази, у розумінні ст. 251 КпАП України, які підтверджують, викладені у протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надано суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь його вини.

Обставиною, що пом`якшує покарання правопорушника судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КпАП України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 9, 33, 40-1, 124, 251, 283, 284 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя М.М.Ткач