Справа №: 310/9797/21
3/310/4566/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 грудня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2021 року серії ВАБ 032893 08 жовтня 2021 року о 14 год. 30 хвил. ОСОБА_1 на 557 км автодороги Н-08 керував транспортним засобом Мersedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , надавав послуги з регулярних перевезень на маршруті Запоріжжя-Бердянськ та перебував за кермом транспортного засобу без індивідуального захисного засобу (маска, респіратор), чим порушив п. 10 п. 1 постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року зі змінами від 13 вересня 2021 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Вперше адміністративний протокол надійшов до суду 18 жовтня 2021 року.

Постановою судді від 04 листопада 2021 року вказаний протокол було повернуто до відділення поліції № 4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області для належного оформлення.

Вдруге адміністративний протокол надійшов до суду 08 грудня 2021 року, на усунення недоліків поліцейським додано рапорт.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що матеріали справи не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами. Зазначення конкретних спеціальних норм при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП є обов`язковим.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення ним 08 жовтня 2021 року Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року зі змінами від 13 вересня 2021 року, що полягає у перебуванні за кермом транспортного засобу без індивідуального захисного засобу (маска, респіратор) під час надання послуг з регулярних перевезень на маршруті Запоріжжя-Бердянськ.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень ОСОБА_1 та рапорту поліцейського, відповідно до якого останній уточнив, що ОСОБА_1 порушено п/п 15 п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, інших доказів на доведення винуватості особи в інкримінованому йому правопорушенні суду не надано.

Однак, вказаним в рапорті підпунктом Постанови на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених п. 3 цієї постанови, забороняється перебування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно: на територіях закладів охорони здоров`я та освіти, в підземних переходах, на зупинках громадського транспорту, на інших територіях загального користування у разі неможливості дотримання фізичної дистанції не менше 1 метра.

Натомість абз. 2 п/п 8 п.2-2 вказаної Постанови передбачено, що перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням пасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2021 року серії ВАБ 032893 здійснено посилання на норми Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, які не передбачають відповідальності за вказане в протоколі правопорушення, в матеріалах справи відсутні відомості про перевізника та наявність трудових відносин останнього з ОСОБА_1 , прізвище якого вказано невірно « ОСОБА_2 », а також не додано фото-, відеоматеріалів, пояснень будь-яких осіб, які б підтвердили факт порушення, викладений в протоколі, що не дозволяє суду дійти висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніву у суду.

Наведені факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги судді однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять відомості про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відсутність в даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя О.М. Вірченко