КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/5864/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Кілічавою Тетяною Михайлівною, на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 03 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Кілічава Т.М. подала апеляційну засобами електронного зв`язку 19 листопада 2021 року (а.с.31-36).

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року відмовлено адвокату Кілічаві Т.М. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 03 листопада 2021 року, а апеляційну скаргу повернуто (а.с.39-41).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься ще одна апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана захисником Кілічавою Т.М. засобами поштового зв`язку 29 листопада 2021 року (а.с.48-66).

Відповідно до вказаної апеляційної скарги захисник Кілічава Т.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з тих самих підстав, що були зазначені в першій апеляційній скарзі, яку було подано засобами електронного зв`язку 19 листопада 2021 року, проте було також додатково зазначено, що захисник Кілічава Т.М. подавала апеляційну скаргу засобами електронного зв`язку 19 листопада 2021 року, разом із тим їй було роз`яснено апеляційним судом, що дана апеляційна скарга має подаватись через суд першої інстанції.

Крім того, в матеріалах справа також міститься апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана захисником Кілічавою Т.М. засобами поштового зв`язку 13 грудня 2021 року (а.с.64-82).

Відповідно до вказаної апеляційної скарги захисник Кілічава Т.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з тих самих підстав, що були зазначені в першій та другій апеляційних скаргах, у якій було також додатково вказано, що матеріали справи містять клопотання захисника ОСОБА_1 - Кілічави Т.М. про перенесення розгляду справи у зв`язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи, однак вказане клопотання не було взято до уваги судом першої інстанції.

Захисник Кілічава Т.М. вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки апеляційну скаргу було подано протягом десяти днів з моменту оприлюднення оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Дослідивши матеріали справи, а також проаналізувавши подані апеляційні скарги захисником Кілічавою Т.М. та доводи апелянта, які зазначенні в поданих клопотаннях про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження й це день винесення постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Оболонського районного суду міста Києва була винесена 03 листопада 2021 року (а.с.26).

Як вбачається з тексту постанови Оболонського районного суду міста Києва від 03 листопада 2021 року, ОСОБА_1 була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції і свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавала.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 була обізнана із результатом розгляду даної справи та знала про порядок та строки оскарження судового рішення, тобто в день винесення постанови.

Щодо доводів апелянта в частині того, що судом першої інстанції не було взято до уваги подане захисником клопотання про перенесення розгляду справи, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в матеріалах справи міститься клопотання захисника ОСОБА_1 - Кілічави Т.М. про перенесення розгляду справи, оскільки вона зайнята в іншому судовому засіданні (а.с.25).

Однак, апеляційний суд звертає увагу, що до вказаного клопотання захисником Кілічавою Т.М. не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження зазначених нею обставин щодо підстав для перенесення розгляду справи.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 уклала з адвокатом Кілічавою Т.М. 02 листопада 2021 року, однак апеляційну скаргу вперше було подано 19 листопада 2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який визначений ч.2 ст.294 КУпАП.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Посилання апелянта на те, що апеляційну скаргу було подано протягом десяти днів з моменту оприлюднення оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень апеляційним судом також сприймаються критично, оскільки строк на апеляційне оскарження відраховується з моменту проголошення судового рішення. Крім того, ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні в день проголошення оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає викладені апелянтом обставини пропуску строку на апеляційне оскарження не поважними та відмовляє ОСОБА_1 у поновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою, яку було подано захисником Кілічавою Т.М. засобами поштового зв`язку 29 листопада 2021 року, а також за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яку було подано захисником Кілічавою Т.М. засобами поштового зв`язку 13 грудня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , подане захисником Кілічавою Тетяною Михайлівною, про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою, яку було подано засобами поштового зв`язку 29 листопада 2021 року та засобами поштового зв`язку 13 грудня 2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Кілічавою Тетяною Михайлівною, засобами поштового зв`язку 29 листопада 2021 року повернути особі, яка її подала.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Кілічавою Тетяною Михайлівною, поштового зв`язку 13 грудня 2021 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський