КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисників Цокура В.В.

Волошина І.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 19 червня 2021 року о 21.02 год. керував транспортним засобом «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. В. Васильківська, 53/3, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відмовився у встановленому законом порядку на боді камеру АА-00626, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто, вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Волошин І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Одночасно в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, у разі якщо суд вважатиме його пропущеним, зазначивши про те, що ним копія оскаржуваної постанови не отримувалась, а місцевим судом 13 жовтня 2021 року було винесено усно постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Захисник, посиланням на положення ст.ст. 9, 245, 252, 280 КУпАП, ст. 19 Конституції України, вимоги ч. ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП, зазначає про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки прийнята з неправильним застосування норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, а тому є незаконною. В апеляційній скарзі захисник наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу у разі наявності у водія ознак такого сп`яніння, а у разі відмови водія від такого огляду або незгоди з його результатами - запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Як підкреслює апелянт, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Посилаючись на п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, апелянт звертає увагу, що поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим, і, якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено в апеляційній скарзі, місцевим судом під час винесення оскаржуваної постанови не взята до уваги відсутність у матеріалах справи письмового направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, а також той факт, що у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 , відсутні свідки.

При цьому, як акцентує увагу захисник, доводи поліцейських про відмову від проходження огляду ОСОБА_1 на боді-камеру не відповідають дійсності, адже на відео, що було зафіксовано на мобільний телефон адвоката Віталія Цокура, який прибув до ОСОБА_1 для надання йому правової допомоги, чітко відображено бажання водія транспортного засобу Range Rover державний номерний знак НОМЕР_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановлено законом порядку. Вказане відео було долучено до матеріалів судової справи, але суд першої інстанції при винесенні постанови не взяв до уваги такий факт.

Окрім того, апелянт стверджує, що місцевий суд не надав належної оцінки висновку КМКНЛ «Соціотерапія», адже відповідно до висновку від 20 червня 2021 року 00.28 год. ознак сп`яніння не виявлено.

На думку апелянта, судом першої інстанції не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи, що призвело до винесення необґрунтованої та незаконної постанови, і, як наслідок, притягнення невинної особи до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, пояснив, що автомобіль, яким він керував, працівники поліції зупинили на смузі громадського транспорту. Він говорив працівникам поліції, що він не місцевий, можливо, й виїхав на смугу громадського транспорту, і він готовий був за порушення понести покарання. Працівники поліції спочатку відійшли, а потім підійшли і сказали, що його автомобіль не підтягується до якогось реєстру. Так як він часто буває в Києві, номерний знак автомобіля не місцевий, знає, що працівники поліції люблять зупиняти спершу за одне порушення, а потім забирають водійське посвідчення. Можливо, на той момент, він розмовляв дещо на підвищених тонах з працівниками патрульної поліції. На відеозаписі зафіксовано, що спершу працівники поліції його зупинили за рух по смузі громадського транспорту, а після почали говорити, що автомобіль, яким він керував, не підтягується до якогось реєстру. Він казав працівникам поліції, що хай перевіряють, на що працівники поліції сказали, що зараз його перевірять на стан наркотичного або алкогольного сп`яніння тому, що він неадекватно себе поводить. Працівники поліції змінили причину зупинки, на що він, можливо, й негативно зреагував та повідомив працівникам поліції, що у такому випадку він буде чекати свого адвоката і спілкуватись у присутності адвоката. Він страждає на вегето-судинну дистонія, внаслідок чого у нього може бути бліде обличчя та синці під очима. Це у нього з дитинства. Зі сторони працівників поліції жодної реакції не було, тільки запитували, чи їде він з працівниками поліції на експертизу. Він не заперечував, але сказав, що поїде, коли приїде адвокат. Протягом 30 хвилин на його питання, на який вулиці вони знаходяться, працівники поліції відмовлялись сказати, а тому він не міг сказати адвокату, куди треба їхати, а також куди під`їхати драйверу, щоб забрати автомобіль. Коли він почав знімати на камеру працівників поліції, то вони одразу сказали назву вулиці. У нього є відеозапис, який підтверджує, з якою інтонацією та агресією спілкувались працівники поліції. Працівники поліції пропонували проїхати до лікаря нарколога, він не відмовлявся, але не хотів залишати автомобіль без нагляду на смузі громадського транспорту, де рухаються тролейбуси, маршрутні таксі, не хотів залишати автомобіль не у дуже зручному місці, більш того, автомобіль новий, а він є лише водієм. Він зазначав працівникам поліції, що коли приїде адвокат, то поїде з працівниками поліції на експертизу. Працівники поліції запитували у нього про те, чи відмовляється він від проходження огляду, на що він повідомляв, що не відмовляється. По відеозапису вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду, єдине що говорив, що поїде, коли приїде адвокат. Коли приїхав адвокат, він погодився на проходження огляду та просив працівників поліції дочекатися приїзду драйвера, щоб не залишати автомобіль на проїзній частині. Працівники поліції відмовили йому у тому, щоб за кермо автомобіля сів драйвер, сказали, що автомобіль поїде на штрафмайданчик. Почувши, що автомобіль забирають, він відмовився їхати з працівниками поліції на огляд, поки автомобіль завантажать, оскільки йому необхідно було проконтролювати весь процес, і після того він готовий був для проходження огляду. Коли автомобіль забрали, він запропонував працівникам поліції поїхати на медогляд, але тоді вже був складений щодо нього протокол. По часу, виходячи з відеозапису, коли працівники поліції завантажили автомобіль на евакуатор, то близько через 30-40 хв. він в медичному закладі здав аналізи. До лікаря нарколога він поїхав одразу після того, як закінчується відеозапис. Він разом з адвокатом працівникам поліції пропонували проїхати на огляд, на що працівники поліції відмовили, вказавши, що він уже відмовився. Вважає, що він не міг автомобіль залишити в іншому місті без нагляду, оскільки не є власником транспортного засобу, він тільки працює на автомобілі. До медичного закладу він звернувся раніше, ніж за дві години з моменту виявлення ознак. Транспортний засіб під його керуванням зупинили не о 21:00 год., а раніше. Пройшов огляд у лікаря нарколога, де все було зафіксовано, адже лікар-нарколог повідомив йому, що весь процес знімається на камеру, яка знаходилась у кабінеті. Відеозапис у лікаря не просив, так як не думав, що відеозапис йому буде потрібен. Того дня у відношенні нього будь-яких інших матеріалів, окрім протоколу за ст. 130 КУпАП, працівники поліції не складали. Працівники поліції не перевіряли зіниці його очей щодо реакції на світло, а що стосується порушення координації рухів, то він сидів в автомобілі. Окрім того, у нього є дефекти мови з дитинства, що підтверджено документами з дитячих поліклінік, логопедів.

В апеляційному суді захисник Волошин І.В. підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснив, що, виходячи з відеозапису, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на смузі громадського транспорту близько за 25 м. до перехрестя, і, швидше за все ОСОБА_1 хотів повертати праворуч. Подія мала місце біля «Опери», на перехресті поруч з вул. Жилянською. Він переглянув відеозапис, який наданий працівниками патрульної поліції, а також відеозапис колеги - Віталія Цокура , який був на місці пригоди, які фактично дублюють один одного, єдина відмінність - це ракурси відео зйомки. На відео чітко зображено, що під час оголошення протоколу ОСОБА_1 , коли автомобіль вже був відвантажений на евакуатор, ОСОБА_1 неодноразова зазначав, що бажає проїхати з працівниками поліції на огляд, але працівники поліції повідомили, що все, уже не потрібно, якщо ОСОБА_1 та його захисник бажають, то вони можуть самостійно звернутись до лікаря нарколога. Одразу після спілкування з працівниками поліції під час здійснення завантаження автомобіля на евакуатор, адвокатом та працівником евакуатора, який здійснював завантаження транспортного засобу, контролювалось, щоб на автомобілі не було подряпин, оскільки автомобіль є достатньо дорогим. За допомогою гаджетів було знайдено адресу медичного закладу, який приймає водіїв для здачі відповідних аналізів, після чого ОСОБА_1 поїхав разом із захисником здавати аналізи. Виходячи з практики, наркотичні засоби швидко з організму не виходять. ОСОБА_1 одразу звернувся до медичного закладу і здав аналізи. Що стосується встановлення ознак сп`яніння працівниками поліції, то необхідно бути спеціалістом, щоб виявити ознаки наркотичного сп`яніння. Не зрозуміло, чому працівники поліції не перевірили ОСОБА_1 на «Драгер», а потім би ставили питання щодо наркотиків. Після того, коли з`явився на місці події захисник, ОСОБА_1 вийшов з транспортного засобу та абсолютно адекватно спілкувався з працівниками патрульної поліції. Можливо в певних моментах була різкість у розмові, оскільки на місці події перебували тривалий час. Що стосується постанови суду першої інстанції, то,на переконання захисника, судом не встановлено обставин справи, взагалі не було надано оцінки висновку «Соціотерапії», хоча вказаний висновок було долучено до матеріалів справи разом з клопотанням про закриття провадження. На переконання апелянта, відеозапис чітко вказує, що факту відмови не було, а у працівників поліції не було бажання займатись перевезенням ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення відповідної процедури. ОСОБА_1 є порядною людиною, позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом надасть йому певної шкоди, обмежить його конституційне право - право на роботу, оскільки згаданий транспортний засіб дає ОСОБА_1 можливість заробляти, годувати себе та свою сім`ю. На момент, коли подія мала місце, ОСОБА_1 хвилювався за транспортний засіб, боявся залишати транспортний засіб на смузі руху громадського транспорту, а після того, коли транспортний засіб вже був завантажений на евакуатор, ОСОБА_1 готовий був проїхати з працівниками поліції до медичного закладу, але працівники патрульної поліції у проханні ОСОБА_1 відмовили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, переглянувши відеозаписи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду від 13 жовтня 2021 року, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Судом першої інстанції оскаржувана постанова винесена 13 жовтня 2021 року (ас. 27-29).

Апеляційна скарга адвоката Волошина І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову суду від 13 жовтня 2021 року відповідно до поштового штемпелю на конверті направлена поштовим зв`язком 22 жовтня 2021 року (ас. 30-40).

З урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 13 жовтня 2021 року адвокатом Волошиним І.В. не пропущений.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.

Так, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та відеозапис, наданий захисником, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом (ас. 27-29).

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки наркотичного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

З переглянутих відеозаписів, які містяться у матеріалах справи, встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинений працівниками патрульної поліції за здійснення проїзду смугою громадського транспорту. Інспектори патрульної поліції спілкуються з ОСОБА_1 , останній знаходиться в автомобілі. У працівників патрульної поліції виникли підозри, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння, запитали, чи ОСОБА_1 щось вживає, на що відповіді не пролунало. Інспектор патрульної поліції вказала ОСОБА_1 , що при спілкуванні з ним у нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме конкретні ознаки: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. У подальшому працівники патрульної поліції у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння в ОСОБА_1 запропонували останньому проїхати до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 не заперечував, але висловився про те, що йому потрібно зателефонувати до адвоката, оскільки йому необхідна кваліфікована правова допомога. Протягом тривалого часу між ОСОБА_1 та працівниками патрульної поліції тривали розмови щодо транспортного засобу , яким керує ОСОБА_1 , з приводу адвоката, на що ОСОБА_1 вказує працівникам патрульної поліції, що на експертизу він без адвоката не поїде. Працівники поліції протягом тривалого часу (більше 40 хвилин) очікували разом з ОСОБА_1 адвоката. При цьому ОСОБА_1 тривале очікування адвоката пояснював, тим, що вихідний день, і людина може бути зайнята іншими справами. Інспектор патрульної поліції, зауважуючи на тривале очікування адвоката - 40 хвилин, вказує ОСОБА_1 , або він їде до закладу охорони здоров`я, або відмовляється, на що ОСОБА_1 зазначив про те, що адвокат уже на під`їзді.

О 21:53:54 (шостий відео файл) вбачається спілкування між працівниками патрульної поліції, ОСОБА_1 , а також адвокатом, який з`явився на виклик ОСОБА_1 . Інспектор патрульної поліції запитує в ОСОБА_1 , чи їде останній до лікаря нарколога, чи відмовляється від проходження огляду у лікаря нарколога, на що адвокат відповідає «Так, відмовляємось». Інспектор патрульної поліції, у свою чергу, звертається до адвоката та зазначає, що адвоката не водій, після чого ОСОБА_1 вказав про те, що відмовляється від проходження огляду у лікаря нарколога. Інспектор патрульної поліції звертається до ОСОБА_1 та вказує, що на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. З відеозапису вбачається, що невідома особа (по відео не вбачається, хто саме) запитав у ОСОБА_1 , чи він водій, на що ОСОБА_1 відповів, що так. В подальшому інспектор патрульної поліції запитує у ОСОБА_1 , чи є у останнього водійське посвідчення, на що адвокат відповідає, що посвідчення ОСОБА_1 може пред`явити, а інспектор, у свою чергу, відповідає адвокату, що у відповідності до положень ст. 265-1 КУпАП посвідчення водія вилучається до рішення суду та видається тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком на 3 місяці, а адвокат зазначає про те, що йому не зрозумілі підстави вилучення водійського посвідчення. Адвокат запитує у працівника поліції, чи є реальні підстави вважати, що особа знаходиться в стані сп`яніння, на що працівник поліції відповів, що особа відмовляється від проходження огляду, а відповідно до встановленої процедури складається протокол, посвідчення водія вилучається до протоколу, а матеріали направляються до суду. Водію надається змога керувати транспортним засобом за тимчасовим дозволом, якщо рішення суду позитивне - на користь ОСОБА_1 , то протокол скасовується, водійське посвідчення повертається, якщо ж особа позбавляється права керування, то водійське посвідчення здається в архів, така процедура, не вони (інспектори) її придумали. Далі адвокат вказує працівникам поліції, що він хоче поспілкуватись з ОСОБА_1, разом відходять в сторону, обійшли кругом автомобіля. Інспектор патрульної поліції запитує документи для того, щоб пересвідчитись чий транспортний засіб, та запитують посвідчення адвоката. З подальших переглянутих відеофайлів вбачається, як інспектори патрульної поліції з`ясовують, чи притягався ОСОБА_3 раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, кому належить транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , складають протокол щодо ОСОБА_1 .. При цьому захисник зазначає про те, що вони самостійно проїдуть здадуть аналізи. У подальшому з`ясовуються повноваження адвоката, після чого інспектор патрульної поліції оголошує ОСОБА_1 протокол щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також інспектор патрульної поліції повідомляє, що транспортний засіб буде евакуйовано. Працівники патрульної поліції викликають евакуатор. Після того, коли було складено протокол щодо ОСОБА_1 та оголошено його ОСОБА_1 , останній вказує, що разом з адвокатом їде до лікаря, і що поліцейські від цього нічого не виграють, що міліцейське его зіграло роль. У подальшому адвокат втручається у розмову, хоче у протоколі записати свою позицію, на що інспектор каже, що він не особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Адвокат вказує працівникам поліції на те, що він буде долучати свої відеозаписи. З відео вбачається, що адвокат здійснює відеозйомку на власний смартфон вже після того, коли було складено протокол щодо ОСОБА_1 , зазначає про те, що працівники поліції не надали змогу адвокату зазначити у протоколі про те, що вони не відмовляється від здачі аналізів, на що працівник поліції відповідає, що в протоколі таке не вказується. В подальшому, коли транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 завантажувався на евакуатор, ОСОБА_1 виявив бажання пройти медичний огляд, на що інспектор патрульної поліції вказав ОСОБА_1 , що останній відмовився від проходження огляду, а ОСОБА_1 сказав про те, що він очікував адвоката, у нього такі принципи.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується ні апелянтом, ні ОСОБА_1 , що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений у зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху України.

Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені працівниками поліції водію та у подальшому відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п. 7 розділу III Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп`яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров`я з обов`язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання захисника на те, що працівниками поліції повинен був бути проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки, а в разі незгоди останнього з результатами такого огляду або відмови від такого огляду на місці - в закладі охорони здоров`я, є безпідставними.

З переглянутого відеозапису, який є об`єктивним доказом, незалежнимвід суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, встановлено, що працівниками патрульної поліції при виявленні ознак наркотичного сп`яніння в ОСОБА_1 , останньому запропоновано пройти медичний огляд у лікаря - нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився, що свідчить про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Те, що після складання на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а також після того, як транспортний засіб, яким ОСОБА_1 керував, було завантажено на евакуатор, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, є непереконливими, оскільки таке бажання ОСОБА_1 висловив після сплину встановленого нормативно-правовими акту часу для проходження огляду у медичному закладі - після 2 год. з моменту виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 самостійно протягом двох годин пройшов огляд на стан сп`яніння, відповідно до якого наркотичних речовин не виявлено, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вказані питання врегульовані положеннями ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, і здійснюється такий огляд, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, у присутності працівника поліції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, є безпідставними.

Направлення особи для оглядуна стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак, останній відмовився від проходження такого огляду, навіть, у присутності захисника.

З огляду на викладене під час апеляційного розгляду справи не встановлена невідповідність постанови місцевого суду вимогам закону, матеріалам чи обставинам справи, а всі обставини вчинення адміністративного правопорушення місцевим судом досліджені повно та об`єктивно, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених обставин є законною та обґрунтованою та підстави для її скасування відсутні, а, відтак, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Волошина Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва