П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі

судді Тептюк Є.П.

при секретарі Щербак-Стерниш Д.П.

за участю прокурора Гадіон Н.М.

та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси матеріали по справі про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого депутатом Байбузівської сільської ради (на момент вчинення), посада депутат (на момент вчинення), раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

в с т а н о в и в:

До Черкаського районного суду Черкаської області, надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , щодо якого складено адміністративні протоколи за ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме:

-справа 707/3002/21 протокол від 01.12.2021 року, №464/2021;

-справа 707/3003/21 протокол від 01.12.2021 року, №465/2021.

Згідно ч. 2ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, вважаю що вказані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження за унікальним номером 707/3002/21, провадження № 3/707/1750/21.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.12.2021 року №464/2021, пов`язане з корупцією встановлено, що ОСОБА_1 , припинивши повноваження депутата Байбузівської сільської ради та відповідно до п. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язаних з корупцією, в порушення вимог законодавства, без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням», а саме повноваження ОСОБА_1 , закінчились 19.11.2020 року, а тому граничним терміном подачі декларації «перед звільненням» було 17.12.2020 року, тоді як остання подала декларацію 26.10.2021 року.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №465/2021 вона же не подала декларацію «після звільнення» граничний термін подання якої спливав 31.03.2021 року, а подала її лише 26.10.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину по факту неподання декларації «перед звільненням» визнала повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Щодо неподання декларації «після звільнення» пояснила, що нею було здійснено всі належні дії щодо своєчасності подання електронної декларації. Умислу не несвоєчасне подання декларації у неї не було та вона переплутала форми декларацій, вказавши декларацію «кандидата на посаду».

Відтак, за змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд повинен також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України «Про запобігання корупції», КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення -- діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.ст. 10, 11 КУпАП установлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання декларації.

Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне її подання та мету такого поступку.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , не заперечувала несвоєчасність подачі декларації, проте зазначила, що в неї був відсутній умисел на несвоєчасне її подання, оскільки, виникли обставини, які не залежали від її волі.

Таким чином, а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ані прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Диспозиція ч.1 ст.172-6 передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є умисна дія чи бездіяльність, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації без поважних причин, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації, а також поважність причини її несвоєчасного подання.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , була зобов`язана до 31.03.2021 року подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію «після звільнення». ОСОБА_1 , 22.01.2021 року було подано декларацію та помилково визначено форму «Кандидата на посаду» замість правильної «Після звільнення».

Отже, нею вживалися всі заходи щодо своєчасного подання декларації, вона була впевнена в своєчасній і успішній подачі декларації.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 , діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, виходячи з загальних засад судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, як рівність учасників та змагальність сторін, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутня суб`єктивна сторона - умисел, а отже і склад адміністративного правопорушення, зафіксованого протоколом №465/2021 від 01.12.2021 року передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, що відповідно до ч. 1 п. 1 ст.247 КУпАП є підставою закриття провадження у справі.

Що ж стосується обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення №464/2021 від 01.12.2021 року, то своїми діями ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.176-2 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт скоєння ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

-Протоколам про адміністративне правопорушення від 01.12.2021 року №464/2021;

-Копіями декларацій ОСОБА_1 ;

-Копією протоколу сесії Байбузівської сільської ради;

-Копією рішення Байбузівської сільської ради від 19.11.2020 року.

Прокурор Гадіон Н.М., вказала, що не заперечує проти застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.5ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, з ОСОБА_1 підлягає сплаті судовий збір, що становить 454,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, ст.22, 34 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом №465/2021 від 01.12.2021 року відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу депутатом Байбузівської сільської ради (на момент вчинення), посада депутат (на момент вчинення) - визнати винною у вчиненні правопорушення за протоколом №464/2021 року від 01.12.2021 року, передбаченого ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень, 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що:

- штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП);

- в разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1ст.307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом;

- в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень;

- розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Є. П. Тептюк