ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29 грудня 2021 рокуСправа №: 695/3351/21
Номер провадження 3-зв/695/6/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

прокурора Потокі А.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. перебуває на розгляді справа № 695/3351/21 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, згідно з якою вона фактично заявила відвід судді Середі Л.В., посилаючись на те, що 30.03.2021 на 4 сесії Золотоніської районної ради VIII скликання розглядалось питання «Про програму підвищення ефективності забезпечення громадського порядку та безпеки в судах, органах та установах системи правосуддя Золотоніського району на 2021 - 2025 роки». Як зазначено ОСОБА_1 основною метою цієї Програми є фінансування її заходів за рахунок коштів місцевого бюджету. Статтею 161 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя. Оскільки ОСОБА_1 , як депутат Золотоніської районної ради голосувала проти прийняття вказаної Програми, на її думку, наявні підстави для відводу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану нею заяву, посилаючись на підстави та обставини, викладені у заяві про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. та заявила відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинській А.В., визначеній відповідно до протоколу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 щодо розгляду заяви про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. В обґрунтування заяви про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинської А.В. ОСОБА_1 послалась на підстави та обставини, викладені у заяві про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення заяви про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. заперечував, вказавши, що вона є необґрунтованою. Щодо відводу судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинській А.В. прокурор вказав, що при вирішенні заяви про відвід судді поданій при розгляді справи про адміністративне правопорушення за аналогією застосовуються норми КПК України, якими не передбачено право заявляти відвід судді, який розглядає заяву про відвід.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суддя виходить з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Виходячи з усталеної практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів за наявності для цього законних підстав.

Оскільки процедура розгляду заяви про відвід судді не регламентована положеннями КУпАП, суд за аналогією застосовує норми КПК України та КАС України, які регулюють порядок та підстави відводу судді.

При цьому, суддя зауважує ні положеннями КПК України, ні КАС України, не передбачено заявлення відводу судді, слідчого судді, який розглядає відвід судді, слідчого судді.

Відтак заява ОСОБА_1 про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинської А.В. є такою, що не підлягає розгляду.

Щодо заяви ОСОБА_1 про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В., суддя зазначає про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід судді є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина друга статті 80 КПК України).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивований.

Посилаючись на наявність підстав для відводу ОСОБА_1 вказує про те те, що вона як депутат Золотоніської районної ради голосувала проти прийняття Програми підвищення ефективності забезпечення громадського порядку та безпеки в судах, органах та установах системи правосуддя Золотоніського району на 2021 - 2025 роки, основною метою якої є фінансування її заходів за рахунок коштів місцевого бюджету. Оскільки статтею 161 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя, на думку ОСОБА_1 , наявні підстави для відводу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

У частині третій статті 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначена система судоустрою, яку складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується: 1) єдиними засадами організації та діяльності судів; 2) єдиним статусом суддів; 3) обов`язковістю для всіх судів правил судочинства, визначених законом; 4) єдністю судової практики; 5) обов`язковістю виконання на території України судових рішень; 6) єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; 7) фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України; 8) вирішенням питань внутрішньої діяльності судів органами суддівського самоврядування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 148 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що Служба судової охорони є державним органом, на який покладено обов`язок підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу.

При цьому відповідно до положень ст. 124 Конституції України єдиною функцією судів в Україні є здійснення виключно правосуддя. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відтак доводи ОСОБА_1 щодо упередженості судді з цих підстав є необґрунтованими.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді Середи Л.В. при розгляді заяви, судом не встановлено.

За таких обставин вважаю, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 75-76, 80-81 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська