Справа № 128/3523/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б, при секретарі Нагірняк Т.А.,

за участю: прокурора Приходько Д.Є.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області адміністративний матеріал, що надійшов з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Косаново, Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,працюючого, присяжного Вінницького районного суду Вінницької області, особу встановлено згідно паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,-у вчинені адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є присяжним Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до рішення Вінницької районної ради Вінницької області. Згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 (під час виконання обов`язків у суді) є суб`єктом на якого поширюється дія цього закону. ОСОБА_1 у 2019 році виконував обов`язки присяжного у Вінницькому районному суді Вінницької області, а тому був зобов`язаний в силу частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а тому у відповідності до примітки до статті 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме за порушення вимог фінансового контролю. Відповідно до пункту 2-1 розділу ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

ОСОБА_1 відповідно до вимог зазначених норм Закону України «Про запобігання корупції» був зобов`язаний до 01.06.2020 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства щорічну декларацію суб`єкта декларування за формою, що визначається Національним агентством за період 01.01.2019 по 31.12.2019. Згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що функціонує на веб-сайті Національного агентства із запобігання корупції, ОСОБА_1 подавав такі електронні документи: 28.03.2018 о 14:33 год. щорічну декларацію за 2017 рік; 28.03.2019 о 11:04 год. щорічну декларацію за 2018 рік; 30.06.2020 о 12:28 год. щорічну декларацію за 2019 рік. Вказані дії свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з необхідністю, порядком та правилами подання електронних документів як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та відсутності поважних причин несвоєчасності подання таких документів у зв`язку з цим. У відповідності до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 в період 01.01.2020-03.09.2020, останній розпочав вчиняти дії, направлені на подання декларації за 2019 рік лише 30.06.2020 з 11:21 год.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2-1 розділу ХІІІ, частини першої статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції», а саме: до 01.06.2020 не подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, яку подав лише 30.06.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП не визнав , суду показав що в 2019 році він хворів, а у 2020 році також себе погано почував, крім цього в країні був запроваджений карантин, а працівники суд йому не нагадали про подачу декларації до 01.06.2021, тому він вважає , що з поважних причин своєчасно не подав декларацію. На запитання суду показав, що доказів того, що він перебував на стаціонарному або амбулаторному лікування за станом здоров`я у період з 01.01.2020 по 31.05.2020 на даний час у нього не має, окрім наданих суду документів, щодо проходження ним консультацій, КГ, ехо кардіограми, огляду офтальмолога у 2019 та 2020 роках.

Прокурор Приходько Д.І. просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті, оскільки вважає, що його вина повністю доведена докзаами що містяться в матеріалах справи, а приведені ОСОБА_1 доводи не вважає поважними причинами.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , міркування прокурора, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з такого.

Факт вчинення правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 510 від 04.12.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2-1 розділу ХІІІ, частини першої статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції», а саме: до 01.06.2020 не подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, яку подав лише 30.06.2020(а.с.1-8);

- повідомленням Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування(а.с.9-10);

- повідомленням по факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 (а.с.11);

-послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» в період з 01.01.2020-03.09.2020 рр. (а.с.12-13);

- копією витягів з Єдиного державного реєстру декларацій(а.с.14-22).

-листом Вінницького районного суду від 25.02.2021 із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , з яким останньому повідомлено , що до 01 квітня 2020 року необхідно заповнити електронну декларацію про доходи, отримані у 2019 році, роз`яснено наслідки порушення фінансового контролю.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки ст.172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті «Національне агентство з питань запобігання корупції» декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 2-1 розділу ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Згідно з п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, відносяться присяжні.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини 7 ст. 56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; подавати декларацію доброчесності судді та декларацію родинних зв`язків судді; виявляти повагу до учасників процесу; не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції; подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі адресованому Головам Апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22.05.2017 за №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Із відомостей, які містяться у Вінницькому районному суді Вінницької області вбачається, що 25.02.2021 за вих. №01-44/180-2020 ОСОБА_1 скеровано лист із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що до 01 квітня 2020 року необхідно заповнити електронну декларацію про доходи, отримані у 2019 році, роз`яснено наслідки порушення фінансового контролю.

Із рекомендованого повідомлення, судом установлено, що 03.02.2020 ОСОБА_1 отримано вищевказаний лист Вінницького районного суду Вінницької області.

Також 03.03.2020 ОСОБА_1 під підпис отримав у Вінницькому районному суді Вінницької області довідку про доходи ( розрахунковий лист щодо розміру нарахованої винагороди) за 2019 рік.

Отже доводи ОСОБА_1 про те, що якщо б працівники суду йому нагадали про подачу декларації до 01.06.2020 він би своєчасно її подав, є хибними, розцінює їх як обраний ним спосіб свого захисту, з метою уникнення відповідальності, оскільки ці доводи спростовуються вищевказаним документами з суду.

З огляду на вищезазначені обставини, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «ґ» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом (під час виконання обов`язків у суді), на якого поширюється дія вказаного закону, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, оскільки таку декларацію подав лише 30.06.2020 .

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, судом не установлено, а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявна подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

При визначені виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який вину не визнав у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вперше вчинив адміністративне правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому, з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 420, 40 гривень в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 172-6, 284, 294 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір, що становить 420 гривень 40 копійок на розрахунковий рахунок: одержувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код ЄДРПОУ: 37993783 Банк: Казначейство України (ЕАП), Рахунок: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії повної постанови суду.

Повна постанова суду складена 26.02.2021 о 16.25 год.

Суддя: О.Б.Саєнко