КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/9010/21

24 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Ярош Людмили Володимирівни на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 06 грудня 2021 року захисник ОСОБА_1 Ярош Людмила Володимирівна подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року та постановити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при ухвалені постанови не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, невірно оцінив докази у справі. Так, потерпілим ОСОБА_1 було надано суду відеозапис події ДТП, зроблений відеореєстратором, який було встановлено на його автомобілі. Цей доказ є об`єктивним за своєю природою, однак суд першої інстанції не дослідив його належним чином в сукупності з іншими доказами у справі, суд поклав в основу оскаржуваної постанови суб`єктивні пояснення учасників ДТП, покази свідка, яка є заінтересованою особою та суб`єктивні висновки експерта з юридичних питань, які явно не входять до компетенції експерта, однак не співставив ці докази з тими об`єктивними обставинами, які були зафіксовані на відеозапису.

Посилається на те, що, постановлюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи представника потерпілого щодо недопустимості висновку судового експерта і використав цей висновок як доказ невинуватості ОСОБА_2 . Потерпілий вважає, що такі дії суду є помилковими. Вказаний висновок експерта не містить відповідей на технічні питання, які пов`язані з діями учасників вказаної ДТП, в ньому наведений юридичний аналіз деяких обставин події та висновки щодо відповідності дій учасників ДТП ПДР України.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу постанови пояснення ОСОБА_2 про те, що перед початком повороту ліворуч він подивився в дзеркало заднього виду та побачив транспортний засіб за 200 м позаду себе, що давало йому можливість здійснити маневр і націй підставі прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень ПДР. Судом не було враховано, що з відеозапису події вбачається. що автомобіль ОСОБА_1 рухався зі швидкістю близько 60 км/год, а автомобіль ОСОБА_3 - близько 40 км/год. Для подолання відставні 200 м при швидкості 60 км/год потрібно близько 12 секунд. З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 дивився в дзеркало заднього виду не за 12 секунд до початку маневру, а безпосередньо перед ним. Автомобіль ОСОБА_1 розпочав маневр обгону на відстані, приблизно 50 м до автомобіля ОСОБА_2 . У ОСОБА_2 було достатньо часу, щоб помітити автомобіль ОСОБА_1 та відреагувати на його появу, уникнувши ДТП, але ОСОБА_2 не виконав вимоги п.10.1 ПДР, що призвело зіткнення автомобілів.

Потерпілий не може також погодитись з висновком суду першої інстанції про відхилення його доводів про те, що перед початком повороту ліворуч ОСОБА_2 не увімкнув відповідний покажчик повороту, так як цей висновок суду грунтується на показах самого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 , яка є його дружиною. Вважає, що факт порушення ОСОБА_2 вимог пп. б п.9.2 та п. 9.4 ПДР мав місце та був проігнорований судом.

Зазначає також, що потерпілий ОСОБА_1 не заперечує факту здійснення ним обгону на Т-образному перехресті при в`їзді в село Артемівка, однак вважає помилковими висновки суду про те, що вказаний обгін було здійснено з порушенням вимог п.14.6 ПДР, Вважає, що дії потерпілого відповідали дорожній ситуації, яка склалась, та він прийняв правильне рішення про необхідність завершення маневру обгону, так як з урахуванням гальмівного шляху він не встигав зупинитися до перехрестя, а перестроюватись в правий ряд йому не дозволяв автомобіль ОСОБА_2

Також в апеляційні скарзі захисник ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування заявленого клопотання зазначала, що оскаржувана постанова була прийнята судом 18 жовтня 2021 року, повний текст постанови було складено 28 жовтня 2021 року, але фактично постанова була отримана представником ОСОБА_1 лише 26 листопада 2021 року. З огляду на те, що апеляційна скарга була подана в десятиденний строк з моменту отримання копії постанови, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року.

17 грудня 2021 року захисник ОСОБА_2 поштою направила на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залиши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міського суду Київської області від 18 жовтня 2021 року без задоволення та повернути апеляційну скаргу. У випадку задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року - без змін.

Посилається на те, що ОСОБА_1 та його захисник Ярош Л.В. брали участь в судовому засіданні в суді першої інстанції, були присутні при ухваленні оскаржуваної постанови, відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Оскаржувана постанова була винесена судом першої інстанції 18 жовтня 2021 року, оприлюднена в Єдиному реєстрі судових рішень 01 листопада 2021 року, проте, апеляційна скарга на вказану постанову захисником ОСОБА_1 Ярош Л.В. продана до суду лише 26 листопада 2021 року. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне скарження постанови є поважними апелянтом суду не надано, а тому відсутні підстави для його поновлення.

Доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, так як вони спростовуються дослідженими судом доказами: висновком судового експерта Автономова М.В. №57/21 від 30.09.2021 року, яким були досліджені обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Шкода Октавія д/н НОМЕР_1 та Нісан д/н НОМЕР_2 ; наданим апелянтом відеозаписом, який був досліджений судом і з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 мав можливість побачити до початку маневру обгін, що його автомобіль наближається до відрізку дороги з перехрестям на якому згідно з ПДР заборонено здійснювати обгін. Тако при огляду вказаного відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_2 ввімкнув покажчик лівого повороту завчасно та розпочав знижувати швидкість, про що сигналізують світлові покажчики зупинки транспортного засобу " стопи". У випадку незгоди із результатами вказаного дослідження апелянт мав можливість звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про проведення експертизи відеозапису та надати отриманий висновок експерта до суду. Однак таке клопотання в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявлялось , а тому посилання в апеляційній скарзі на необхідність проведення експертизи відеозапису є зловживанням процесуальними правами.

Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необгрунтованими, а вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП не доведеною.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Ярош Людмила Володимирівна не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись, причин неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим розгляд справи в їх відсутності.

Захисник ОСОБА_2 Онишко Вікторія Михайлівна в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку суд про відмову захиснику ОСОБА_1 Ярош Людмилі Володимирівні у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року та про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 Ярош Людмили Володимирівни на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року особі, яка її подала,з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2021 року інспектором ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Цвілій Іваном Григоровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 181848 відповідно до якого ОСОБА_2 17 серпня 2021 року о 17 год. 55 хв. поблизу с. Артемівка під час руху на автомобілі Skoda Oktavia, д/н НОМЕР_1 , будучи неуважним під час маневру повороту ліворуч не переконався що маневр буде безпечний та смуга, на яку має намір виїздити вільна, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nisan X-Trail» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 який рухався в попутному напрямку та який виконував маневр обгону. В результаті ДТП ОСОБА_2 зазнав тілесних ушкоджень, транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

20 вересня 2021 року адміністративний матеріал надійшов для розгляду до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

22 вересня 2021 року суд першої інстанції шляхом направлення судової повістки про виклик до суду повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи 06 жовтня 2021 року. (а.с. 26)

В судовому засіданні 06.10.2021 року були присутні ОСОБА_2 та його захисник Онишко В.М. та ОСОБА_1

Відповідно до довідки від 06 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про наступне судове засідання, призначене на 18 жовтня 2021 року о 12 год. 30 хв. (а.с. 49)

12 жовтня 2021 року захисник ОСОБА_1 Ярош Людмила Володимирівна подала до Бориспільського міськрайонного суду Київської області заяву про ознайомлення з матеріалами справи. (а.с. 50)

18 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 Ярош Людмила Володимирівна подала до Бориспільського міськрайонного суду Київської області клопотання про доручення до матеріалів справи речових доказів та про визнання доказів неналежними та недопустимими.

Як вбачається з постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року, в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Ярош Л.В. надавали пояснення по суті справи та просили визнати ОСОБА_2 винним у скоєному адміністративного правопорушення.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови було оприлюднено 01.11.2021 року.

З заявою про видачу копії судового рішення захисник ОСОБА_1 . Ярош Л. В. звернулась до суду лише 25 листопада 2021 року, тобто, через 38 днів після ухвалення судом першої інстанції постанови по даній справі.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови від 18 жовтня 2021 року захисник ОСОБА_1 . Ярош Л.В. зазначає, що апеляційну скаргу подано в десятиденний строк з моменту отримання повного тексту оскаржуваної постанови.

Такі доводи апелянта не грунтуються на вимогах ст. 294 КУпАП, оскільки приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП задекларовано принцип початку обчислення строку на апеляційне оскарження постанови суду саме з дня її винесення, а не коли особа, користуючись своїми правами на власний розсуд, вирішила отримати копію судового рішення, про прийняття якого їй було відомо, так як вона була присутня в судовому засіданні при ухваленні даного судового рішення.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду адміністративного провадження, про існування якого їй відомо.

Проте, з апеляційної скарги не вбачається і є незрозумілим, що перешкодило захиснику ОСОБА_1 Ярош Людмилі Володимирівні чи йому особисто дізнатись про результати розгляду справи та оскаржити судове рішення у строки, визначені процесуальним законом.

Захисник ОСОБА_1 Ярош Л.В. не надала до апеляційної скарги доказів існування у неї чи у ОСОБА_1 перешкод в отриманні копії оскаржуваної постанови після її оприлюднення в реєстрі судових рішень 01.11.2021 року та її звернення до суду за отриманням копії постанови від 18.10.2021 року лише 25.11.2021 року.

Інших будь-яких підстав на обґрунтування доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови в клопотанні не приведено та до суду апеляційної інстанції не надано.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 Ярош Людмили Володимирівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 Ярош Людмилі Володимирівні у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Ярош Людмили Володимирівни на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: