Справа № 216/584/21
Провадження 3/216/485/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2021 р. м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2021 року інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Лашковим А.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 116221 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з цим протоколом 21 січня 2021 року о 20 год. 27 хв. біля електроопори № 12 на вулиці Піхотинській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, неприродна блідість, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі КЗ «ПНД» ДОР», за допомогою газоаналізатора Драгер у присутності двох свідків пройшов на місці вчинення правопорушення, результат огляду газоаналізатора Драгер становить 1,39%, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, яке мотивував таким. Результат алкотесту є недопустимим доказом за відсутності в технічного приладу сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого відбувся його огляд на місці зупинки та отримано такий результат. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про причини зупинки його автомобіля, а письмові пояснення свідків ознак сп`яніння, з якими він, начебто, перебував. За таких обставин вважає, що працівниками патрульної поліції було порушено визначений порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши клопотання про закриття провадження, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності в межах наявних матеріалів і давши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, приходжу до такого висновку.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від установленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, чч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Таким чином, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз наведених положень закону дає достатні підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, про що свідчить і відповідна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується як джерело права.

Так, за усталеною практикою ЄСПЛ визначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено, а саме - презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин (рішення ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»). Також ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом (рішення ЄСПЛ у справі «Маліга проти Франції»).

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення має відповідати встановленим до нього вимогам закону, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністратвне правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, поліцейські, окрім іншого, зобов`язані суворо дотримуватися Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395), та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 (далі - Інструкція № 1376).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), затвердженою наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1413/278580).

Указаними нормами чинного законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушенням передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до наведених нормативних актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними в пунктах 3, 4 Розділу І Інструкції № 1413/278580 (п. 2 Розділу І цієї Інструкції).

Огляд водія на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків;

- лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 Розділу І Інструкції № 1413/278580).

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (чч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 Порядку № 1103, п. 10 Розділу ІІ Інструкції № 1413/278580).

Акт огляду на стан сп`яніння складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий долучається поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння (абз. 1 п. 5 Порядку № 1103, абз. 2 п. 10 Розділу ІІ Інструкції № 1413/278580).

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (абз. 2 п. 5 Порядку № 1103, ст. 130 КУпАП).

Проте, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Порядку № 1103, п. 7 Розділу І Інструкції № 1413/278580).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ Інструкції № 1413/278580, п. 7 Порядку № 1103).

При цьому пунктом 8 Порядку № 1103 визначено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Однак перевіркою матеріалів справи, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів ОСОБА_1 , об`єктивно встановлено, що наведених вище вимог при проведенні огляду останнього на стан сп`яніння та оформленні його результатів поліцейським дотримано не було.

Так, із досліджених матеріалів справи встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським у присутності двох свідків з використанням приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду за показником указаного газоаналізатора - 1,39 %, що підтверджується паперовою роздруківкою вказаного технічного засобу з результатом тесту та відповідним актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, складеним і долученим поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому зі змісту поданого ОСОБА_1 клопотання випливає, що останній висловлював свою незгоду з такими результатами огляду на місці та наразі заперечує вказаний результат тесту газоаналізатора.

На підтвердження аргументів ОСОБА_1 про незгоду з результатами такого огляду свідчить і заповнений інспектором поліції бланк направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я.

Водночас належних доказів на спростування такої версії та підтвердження протилежного (згоди водія з результатами огляду), а також роз`яснення йому права й відповідної пропозиції пройти огляд в медичному закладі у разі такої незгоди та відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, оформлені матеріали не містять.

Факт підписання водієм складених поліцейським документів, у точу числі протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння, сам по собі безумовно не свідчать про згоду водія з результатом проведеного огляду на місці, оскільки такі підписи виконані на вимогу уповноваженої посадової особи й підтверджують лише добросовісну поведінку водія.

Разом з тим за письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відібраних на виготовлених бланках, останні засвідчують лише факт проходження ОСОБА_1 в їхній присутності огляду з використанням вказаного приладу та його результат.

Жодних інших обставин, у тому числі щодо згоди водія з результатами такого огляду, роз`яснення йому права й відповідної пропозиції пройти огляд в медичному закладі у разі незгоди з отриманими результатами приладу та його відмову від проходження огляду в медичному закладі, вказані пояснення свідків не містять.

Водночас зазначені свідки також не підтверджують факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його відсторонення від керування цим транспортним засобом тощо, які є істотними обставинами для правової кваліфікації адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність чи відсутність яких підлягає обов`язковому встановленню для правильного вирішення справи.

Наведені вище обставини ставлять під сумнів повноту й достовірність пояснень свідків щодо суті та дійсних обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, внаслідок чого оцінюються критично та не можуть бути визнані допустимими доказами в підтвердження його вини.

Разом з тим за наявним у справі рапортом інспектора поліції Лашкова А.М. водій ОСОБА_1 погодився на пропозицію пройти медогляд у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер і пройшов такий огляд, результат якого становить 1,39%. Після цього останній почав пропонувати неправомірну вигоду за непритягнення його до відповідальності, у зв`язку з чим на місце вчинення правопорушення було викликано слідчо-оперативну групу Криворізького ВП для подальших розбирань.

Водночас у вказаному рапорті відсутні будь-які відомості стосовно причин заповнення поліцейським бланку направлення водія на огляд до медичного закладу та некоректного викладу обставин з цього приводу за змістом протоколу, а також щодо причин зупинки транспортного засобу ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». При цьому в матеріалах справи відсутня відповідна постанова поліцейського про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з підстав порушення останнім відповідних Правил дорожнього руху, саме через порушення яких він був зупинений.

Також переглядом DVD-R диску із відеозаписом правопорушення, який доданий до письмових матеріалів справи, встановлено відсутність на ньому жодного записаного файлу, при цьому сам диск не пошкоджений і придатний для запису та перегляду інформації (за її наявності). Такий істотний недолік як відсутність відповідного відеозапису фактично позбавляє можливості перевірити твердження за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та встановити дійсні обставини цієї справи, зокрема щодо зупинки транспортного засобу ВАЗ 21102 з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , адекватності поведінки останнього та наявності в нього зазначених у протоколі ознак алкогольного сп`яніння, а також об`єктивності й повноти подальших дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення решти матеріалів справи, у тому числі виконання вимоги водія (у разі заявлення такої) надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», з використанням якого в останнього встановлено такий стан сп`яніння.

Таким чином, за наявності спірного результату поліцейський не забезпечив доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я з метою підтвердження достовірності результатів проведеного ним огляду, а склав протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, що є неприпустимим та істотним порушенням наведених вимог чинного законодавства.

Крім того, у порушення вимог чч. 1, 7 ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять жодних даних щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування ним іншій уповноваженій особі, що ставить під сумнів законність подальших дій поліцейських, оскільки вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи, за якими у винуватість ОСОБА_1 ставиться керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За встановлених обставин огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням приладу «Drager Alcotest 6820» було проведено та оформлено поліцейським з грубим порушенням вимог статті 266 КУпАП, Порядку № 1103 та Інструкцій № 1413/278580, № 1395, № 1376, у зв`язку з чим такий огляд та складений за його результатами акт огляду є недійсними.

Водночас будь-яких інших безсумнівних доказів, а також документів і матеріалів, що містять інформацію про адміністративне правопорушення та підтверджують викладені в протоколі обставини, матеріали справи не містять.

Разом з тим слід зауважити, згідно з установленими обставинами ОСОБА_1 ставиться у вину керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, який встановлено в результаті проведеного поліцейським огляду з використанням спеціального технічного засобу.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським безпосередньо зазначено результат огляду, яким установлено стан сп`яніння, та порушений водієм у зв`язку з цим пункт 2.9а ПДР України, згідно з яким забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому поліцейським у порушення пункту 9 Розділу ІІ Інструкції № 1376, який зобов`язує його викладати суть адмінстративного правопорушення у точній відповідності з ознаками складу адміністративного правопорушення, зазначеним у відповідній статті КУпАП, замість перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, помилково вказав ознаки такого сп`яніння, які зазначаються лише у випадку відмови водія від проходження огляду, що містить інший самостійний склад правопорушення, також передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, викладена поліцейським у протоколі суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не відповідає кваліфікуючим ознакам складу такого правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто зміст обвинувачення сформульовано помилково.

Водночас за положеннями статей 217, 279, 280 КУпАП суддя як посадова особа, уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення (ст. ст. 213, 221 КУпАП), може розглядати відповідну справу лише в межах тих обставин, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих йому повноважень.

Тобто суддя не вправі вносити будь-які виправлення, зміни чи доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення, а також самостійно витребовувати додаткові докази на підтвердження винуватості особи в інкримінованому їй правопорушенні за відсутності відповідного клопотання сторони в справі.

У цьому контексті ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до вимог статей 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на наведене застосування уповноваженими на те органами (посадовими особами) заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції та в точній відповідності з законом, тому правова кваліфікація дій особи як правопорушника за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) КУпАП, і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності з накладенням певного стягнення за це без відповідної належної доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про недоведеність наявними в ній матеріалами об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони оформлені у неналежній процесуальній формі та не узгоджуються між собою.

При цьому за вказаних фактичних даних дійти безсумнівного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення також неможливо, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок збирання та оформлення яких покладається на поліцейського уповноваженого підрозділу, що виключає адміністративну відповідальність за такою правовою кваліфікацією з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, за якою обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви стосовно події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Ураховуючи все наведене вище, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В. Онопченко