328/2276/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна Ольга Миколаївна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення № 3 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ФОП, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

До Токмацького районного суду Запорізької області 12.02.2021 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР № 629953 від 22.10.2020 з додатками, в якому зазначено, що 28.09.2020 близько 17.30 години ОСОБА_1 в приміщенні кафе «Кідс плей» по вул.Гоголя в м.Токмак допустила порушення правил карантину, а саме проводила масовий захід «день народження», з кількістю осіб більш ніж одна особа на 10 кв.м, чим порушила п.п.1 п.14 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020р., чим вчинила правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 , яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Кірічка В.В., який діє на підставі ордеру від 22.02.2021, надійшло клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання адвоката Кірічка В.В., суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Диспозицією ч.1 ст.44-3КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до положень ст. ст.254,255,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який складається на спеціальному бланку уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та в якому з дотриманням установленого порядку фіксуються всі істотні обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Таким чином, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР № 629953 від 22.10.2020, який був складений ст.ДОП Токмацького ВП капітаном поліції Номеровченком С.В., 28.09.2020 близько 17.30 години ОСОБА_1 в приміщенні кафе «Кідс плей» по вул.Гоголя в м.Токмак допустила порушення правил карантину, а саме проводиа масовий захід «день народження», з кількістю осіб більш ніж одна особа на 10 кв.м, чим порушила п.п.1 п.14 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020р., чим вчинила правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Вказана норма права є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, що притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, пп.1 п.14 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, на яку посилаються у протоколі визначено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для «зеленого» та «жовтого» рівня епідемічної небезпеки, забороняється: проведення масових (спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів за участю більш як 220 осіб та більше однієї особи на 10 кв. метрів площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі), де проводиться захід.

До вказаного протоколу співробітником поліції не додано належних доказів того, що саме ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, та що вона здійснює підприємницьку діяльність в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що доказів щодо порушення пп.1 п.14 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, а саме, що в приміщенні кафе «Кідс плей» по вул.Гоголя в м.Токмак прийнято більше відвідувачів ніж одна особа на 10 м.кв. до протоколу не додано. Також відсутні відомості про площу кафе «Кідс плей», кількість осіб присутніх у приміщенні на момент складання протоколу та не надано анкетних даних відвідувачів.

Крім того, як вбачається з п.3 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (СOVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року №18 (в редакції постанови Головного державного санітарного лікаря України №32 від 02 червня 2020 року) забезпечується дотримання відстані не менше 1,5 м між сусідніми столами та розміщення не більш як чотирьох клієнтів за столом (без урахування дітей віком до 14 років), якщо столи не відокремлені один від одного суцільною перегородкою.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 цих же рекомендацій, у закладах, що здійснюють обслуговування в приміщенні забороняється проведення свят, бенкетів, майстер класів, публічних подій тощо, в яких беруть участь більше 10 осіб.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР № 629953 від 22.10.2020 та доданих до нього матеріалах дані щодо кількості дітей у вищезазначеному закладі (з огляду на вказівку в матеріалах справи про проведення святкування саме дитячого дня народження) не зазначена взагалі. З урахуванням викладеного, це позбавляє суддю можливість з`ясувати фактичні обставини справи.

Крім того, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР № 629953 від 22.10.2020, до зазначеного протоколу додається: копія паспорту, виписка з Держрєєстру, однак зазначені документи в доданих до вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах відсутні, що підтверджується відповідним актом від 18.12.2020, складеним співробітниками апарату Токмацького районного суду Запорізької області.

Таким чином, належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, у тому числі доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, матеріали справи не містять.

Постановами судді Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2020 року та 21 грудня 2020 року протокол про адміністративне правопорушеннясерії АПР № 629953 від 22.10.2020 відносно ОСОБА_2 , за ст.44-3 КУпАП, та додані до нього матеріали повертались до Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області для належного оформлення, однак вказані у вищезазначених постановах судді недоліки виправлені не були.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Згідно зі ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва про Росії», серед іншого, зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до вимог статей 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Таким чином, встановлені обставини свідчить про недоведеність матеріалами справи вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки викладені в протоколі про адміністративні правопорушення відомості в частині встановлення вини останньої не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції. Зазначене виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому суд враховує, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.44-3 КУпАП на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП не є реабілітуючою обставиною та не свідчить про відсутність в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні даного правопорушення не доведена.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.44-3 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Токмацького районного суду Запорізької області.

Суддя: