ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/75/21
Провадження № 3/210/241/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"02" березня 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., за участі секретаря судового засідання Кубаєвої В.В., розглянула матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

учасники судового розгляду: особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник - адвокат Морозов Є.Є.

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 040223 від 21 грудня 2020, 21 грудня 2020 о 02:20 годині в м. Кривий Ріг, Металургійний район, по вул. Тбіліська, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду та огляду на місці у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора відмовився у присутності двох свідків. Вказані обставини зафіксовані на нагрудну камеру 00015.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дав пояснення по справі, зазначив, що провину у скоєну не визнає та пояснив, що він керував транспортним засобом, слухав гучно музику, саме тому не замітив, як зачепив інше авто, факт скоєння ДТП не заперечує, однак пошкодження на своєму автомобілі замітив лише коли приїхав до місця мешкання друзів. Перебував у друзів та саме там випив пива, вирішив зателефонувати до поліції, щоб повідомити про можливе ДТП, однак коли виглянув у вікно замітив, що біля його авто вже перебуває патрульна поліції. Він вийшов до них, патрульні запросили двох свідків, які зокрема перебували у стані алкогольного сп`яніння, їм дали на підпис пусті бланки. В подальшому під час спілкування з патрульними, останні виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на що він повідомив, що вживав тільки що, однак патрульні запевнили його, щоб він не говорив так, оскільки вживання алкогольних напоїв після ДТП тягне за собою великі наслідки. Порадили сказати, що вживав до дорожньо-транспортної пригоди.

Адвокат Морозов Є.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив суд провадження по справі закрити за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що будь-якого візуального огляду на наявність ознак сп`яніння співробітниками поліції здійснено не було, вони не були особисто перелічені ОСОБА_1 як і не були перелічені в присутності свідків. В ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що в момент ДТП 21.12.2020 близько 02-20 він не заходився у стані будь-якого сп`яніння та керував автомобілем абсолютно тверезим. Моменту ДТП не відчув, так як в транспортному засобі гучно лунала музика, наслідки ДТП побачив вже після того, як припарковав транспортний засіб, він зайшов до місця помешкання свого знайомого ОСОБА_2 , де почав із ним спілкуватися з приводу того, що йому робити, так як він уїхав із місця ДТП. Він нервував, та випив 1 пляшку пива «Corona», після чого у вікно побачив співробітників поліції коло свого автомобіля та вийшов до них. Він казав співробітниками поліції про те, що він вживав алкогольні напої після скоєння ДТП, але один із співробітників поліції, відвівши його в бік від місця подій, пояснив йому, що краще казати, що він вживав алкогольні напої до моменту ДТП. Він не розумів різниці та прислуховуючись до порад співробітника поліції, тому відповів іншому поліцейському на його питання, що він вжив алкогольні напої до скоєння ДТП. Від не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та погоджувався його пройти, так як в нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Але співробітники поліції фактично вмовили його відмовитись від його проходження та пояснили йому, що так буде краще.

Також адвокат звернув увагу суду, що вказані обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, але ж ніяк не складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Адвокат вважає, що обставини подій, викладені ОСОБА_1 при надання ним пояснень в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть свідчити про упереджене ставлення до нього співробітників поліції. Крім того, підписи свідків проставлялись на пустих документах з незаповненими графами та рядками, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення, у бланку пояснення свідків.

Крім того, адвокат звертає увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного за статтею 130 КУпАП, в тому числі в графі "До протоколу додаються" у порушення вимог п.1 розділу ІІ Інструкції №1395від 07.11.2015 не зазначений як доказ відеозапис з нагрудної камери (відео реєстратора) АЕ00020, номери записів , 2, які були надані на диску разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №210/75/21.

Тому, вказані відеозаписи не можуть бути доказом на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та не можуть вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що як зазначено вище, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №040223 не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис бодікамеру АЕ 00020 (міститься тільки посилання на бодікамеру 00015).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав суду, що з ОСОБА_1 знайомий особисто, в той день, точну дату пригадати не може, вони з ОСОБА_1 у другій половині дня відпочивали у нього вдома та випивали пиво. ОСОБА_3 розповів, що отримав пошкодження на автомобілі. ОСОБА_1 приїхав до нього тверезий, вони пили пиво на кухні та у вікно побачили, що у двір до під`їхала патрульна поліція, тому ОСОБА_3 відразу вийшов до них.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 показав суду, що в 20х числах грудня він відпочивав з ОСОБА_5 та до них приїхав ОСОБА_3 , який повідомив, що потрапив мабуть у ДТП, тому свідок запропонував викликати поліцію, ОСОБА_3 хвилювався та випив пива. Поліцейські приїхали у двір і ОСОБА_3 вийшов до них, це приблизно було 02-50 ночі. ОСОБА_1 приїхав до друзів тверезий, розповідав, що посварився з дружиною і потрапив у ДТП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи захисника - адвоката Морозова Є.Є., пояснення свідків, дослідивши надані до справи докази, приходить до наступних висновків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, почала рухатись.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає у разі: коли така особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та а також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до статті 256 КУпАП уповноваженою на їх складання особами.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так судовим розглядом встановлені наступні обставини, зокрема 21 грудня 2020 року о 02 год. 20 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Тбіліська біля буд. 4 водій ОСОБА_6 керуючи т.з. Skoda Octavia A5 н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни під час випередження та будь якої зміни напрямку руху, не дотримався безпечного інтервалу, створив перешкоду іншим учасниками дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобіль Chevrolet Aveo н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Відповідно до протоколу, ОСОБА_6 своїми діями порушив вимоги пунктів 2.3б, 10.1 та 13.3 ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, згідно протоколу серії ДПР18 №187912, 21 грудня 2020 року о 02 год. 20 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Тбіліська біля буд. 4 водій ОСОБА_6 керуючи т.з. Skoda Octavia A5 н.з. НОМЕР_1 на порушення вимог встановлених правил, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

За вищевказані події постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 08 лютого 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення.

Перевіряючи доводи захисника про грубі порушення при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом встановлено, що вони є слушними та заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

На відеозаписах співробітників поліції не має доказів зупинення автомобіля, який рухався, у час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення - 21.12.2020 року о 02-20, за кермом якого перебував би ОСОБА_8 з ознаками алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі з нагрудних камер (відео реєстраторів) , АЕ 00015 та АЕ 00020, які містяться в матеріалах справи, можливо побачити, що усі події за участю співробітників поліції та ОСОБА_8 починаються 21.12.2020 року о 03-05, при цьому транспортний засіб SCODA OCTAVIA А5, днз НОМЕР_3 , припаркований на узбіччі та ОСОБА_8 поруч із ним немає.

З оглянутих відео файлів встановлено, що будь-якого візуального огляду на наявність ознак сп`яніння співробітниками поліції здійснено не було, вони не були особисто перелічені ОСОБА_1 як і не були перелічені в присутності свідків. Так, на відеозаписі з нагрудної камери (відео реєстратора) АЕ 00015, , приблизно з 03 год. 38 хв. співробітниками поліції в присутності свідків не зазначаються ОСОБА_1 , які саме ознаки алкогольного сп`яніння в нього були виявлені.

Враховуючи, що поліцейські не зазначили ознаки сп`яніння, які вбачають у водія ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останні не дотримались вимог п.1 розділу ІІ Інструкції, та перейшли одразу до огляду водія на стан сп`яніння.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП чітко визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому згідно з частиною 5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).

Враховуючи вище викладені вимоги закону, доводи захисника Морозова Є.Є. стосовно того, що ОСОБА_9 не був направлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду заслуговують на увагу.

Згідно з процедурою огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена п.6 та п.7 розділу 1 Інструкції, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вказаних вимог, вважається недійсним.

Із відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) АЕ 00015 судом встановлено, що приблизно з 03 год. 38 хв. працівниками поліції відразу без зазначення ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я, на що останній в присутності свідків заявив, що він не відмовляється, та згоден. На вказані слова ОСОБА_1 співробітники поліції замість того, щоб розпочати процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, почали йому зауважувати про те, що він нещодавно відмовлявся, фактично змушуючи його відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Крім того, поліцейські зазначають, що говорити про вживання після ДТП, не слід, оскільки тяжкі наслідки. При цьому співробітники поліції не надали ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я, не роз`яснили наслідки відмови від проходження такого огляду.

Крім того, час складання направлення на огляд водія транспортного засобу, який міститься у матеріалах справи, не узгоджується із змістом відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) АЕ 00015. На вказаному відеозаписі о 03 год. 38 хв. співробітниками поліції пропонується ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння та фіксується його відмова від проходження огляду, а направлення на огляд водія було складено о 03 годині 45 хв., вже при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто відеозаписом зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що мало слугувати б підставою для направлення водія для огляду в медичний заклад. Разом з тим огляд в медичному закладі не проводився, водієві ОСОБА_1 відмовлено у направленні до закладу охорони здоров"я.

Матеріали відеозаписів не містять відомостей, за якими документами встановлено особу свідка. Будь-яких документів, що посвідчуюсь їх особи, співробітниками поліції від свідків не вимагалося. Тому суд приходить до висновку, що пояснення свідків відібрані співробітниками поліції з грубим порушенням норм КУпАП.

Крім того, підписи свідків проставлялись на пустих документах з незаповненими графами та рядками, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення, у бланку пояснення свідків. Вказана обставина встановлена на відеозаписі з нагрудної камери (відео реєстратора) АЕ 00015 о 03 год. 39 хв. та 03 год.41 хв, де співробітники поліції надають незаповнені бланки вказаних документів на підпис свідкам, вказуючи місце для підпису у них, та висловлюючи подяку за допомогу, відпускають їх.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Однак, співробітники поліції вже після підпису свідками свої пояснень о 03 годині 42 хвилині роз`яснюють права ОСОБА_1 та зазначають про те, що вони тільки приступають до написання документів, в тому числі зазначать дату судового засідання у письмовому вигляді.

Виходячи з обставин справи, доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_8 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не встановлено, а також в матеріалах справи також відсутні докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували вчинення останнім правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої, однак після дорожньо-транспортної пригоди, про що було також зазначено і працівникам поліції, таким чином його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані не вірно.

Крім того, з представлених до суду відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 як до запрошення свідків, так і після їх запрошення, погоджується на проходження огляду на стан сп"яніння, однак після зауважень поліцейських відмовляється.

Оскільки дії, вчиненні ОСОБА_1 , а саме вживання алкогольних напоїів після ДТП, мають ознаки правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка передбачає вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду і санкція вказаної статті більш тяжка, а ніж за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку інкримінують ОСОБА_1 , що відповідно може погіршити становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому суд не ставить питання про перекваліфікацію дії ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд зазначає, що обов`язок щодо формулювання складу адміністративного правопорушення та викладення його в обвинувальному акті, в даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення, покладено на особу, яка складає вказаний протокол і не належить до компетенції суду.

Суд лише на підставі представлених доказів встановлює наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь (частина 3 статті 62 Конституції України ). Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є недоведеним.

У зв`язку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, доходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна