П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Київ

Справа № 378/828/21

Провадження: № 33/824/5788/2021

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

за участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року, винесену під головуванням судді Скороход Т.Н.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 08 грудня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Ставищенського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, справу судом першої інстанції розглянуто за його відсутності, що суперечить вимогам статті 268 КУпАП. Також вказував на те, що наявне в матеріалах справи відео сфабриковане. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування автомобілем. Так, він, ОСОБА_1 , дійсно перебував у своєму автомобілі, однак не здійснював керування ним, автомобіль був припаркований. Вважав, що свідчення працівника поліції не можуть вважатись належним доказом у справі. Пояснення свідків є нікчемними з юридичної точки зору.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд виходив із даних, зафіксованих у протоколіпро адміністративне правопорушення, який підписаний свідками та самим ОСОБА_1 , письмовихпоясненнях ОСОБА_1 , в якихзазначено, що він випив 0,5 л горілки, з протоколом згоден (а.с. 1),роздруківці письмового результату тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» Алкотест ARBL 0625 та акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких проба позитивна 1,68% (а.с. 2-3), письмовихпоясненняхсвідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12 листопада 2021 року (а.с. 4),відеозаписіз місця події, на якомузафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності свідків пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1,68 %.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення с будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа] встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в станінаркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12 листопада 2021 року, близько 22 години 30 хвилин, по вул. Центральній в с. Красилівка, керував автомобілем АЗЛК 2141, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «А»ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено «згоден». Жодних зауважень чи заперечень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення або щодо дій працівників патрульної поліції останній ОСОБА_1 не висловив.

Відповідно до даних, які викладені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, за допомогою Алкотестер «Драгер» arbl0625, результат огляду на стан сп`яніння: 1,68проміле.

З результатами огляду ОСОБА_1 погодився,підписавшись в акті огляду.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодних заперечень з приводу порушень працівниками поліції вимог закону при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння в акті огляду на стан сп`яніння та письмових поясненнях також не висловили.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються також із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 12 листопада 2021 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки у відповідності до положень КУпАП суд оцінює докази у їх сукупності, посилання скаржника на неналежність відеозапису відхиляється судом апеляційної інстанції.

На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано порядок проходження огляду на стан алкольного сп`яніння та результати такого огляду. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, роздурківками з приладу Даргер та поясненнями свідків, в яких зафіксовано, що ОСОБА_1 12 листопада 2021 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Також, факт керування транспортним засобом підтверджується наданими інспектором Білоцерківського РУП Савчуком В.І. поясненнями, згідно яких, 12.11.2021 року о 22 год. 38 хв. надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_3 про те, що автомобіль (Москвич) номерний знак НОМЕР_1 в`їхав в паркан. Прибувши на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів, на що останній погодився. Оскільки показники приладу показали, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Адміністративні матеріали щодо ДТП не складались, оскільки від громадянина ОСОБА_3 надійшла заява не проводити перевірку з його повідомленням, так як сума завданих збитків не значна, претензій будь-якого характеру до водія він не має.

Слід відмітити, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на диску з відеозаписом, який був долучений до матеріалів справи співробітником поліції, чітко видно, що він, ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом, який був припаркований біля будинку, а просто спав в машині є безпідставним оскільки спростовуються поясненнями працівника поліції.

Обставини щодо виклику поліції громадянином ОСОБА_3 у зв`язку з виникненням ДТП за участю автомобіля ОСОБА_1 , останнім не заперечується та не спростовується.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги щодо небезперервності відеофіксації працівниками поліції подій, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки інші наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Більше того, з наявних доказів встановлено, що вінне висловлював будь-яких заперечень в частині як факту керування транспортним засобом, так і щодо результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Безпідставними є і посилання скаржника на судову практику районних судів та Апеляційного суду м. Києва, оскільки у вказаних справах і у справі, що переглядається, інші обставини, зокрема, щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, в той час, як в даному випадку ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, вирвані з тексту постанов окремі цитати (речення) не можуть вважатись правовим висновком при розгляді аналогічної справи.

Щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання про вікладення розгляду справи слід зазначити наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст.248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу, що також не дотримано суддею суду першої інстанції і відповідно унеможливлювало судовий розгляд справи.

Така загальна (основна) засада (принцип) судочинства як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Залишивши без задоволення клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та розглянувши справу по суті за його відсутності, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист.

В той же час, та обставина, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови з огляду на те, що право ОСОБА_1 на справедливий суд поновлено шляхом подання апеляційної скарги, в якій останній висловив свої заперечення щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та, відповідно, висновків суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В даному конкретному випадку відмова у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи не вплинула і не могла вплинути на дотримання судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо забезпечення реалізації завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та її вирішення.

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу та дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови постанову Ставищенського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома