П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого машиністом в ТОВ Технобуд, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

23.11.2021 о 17:59 год. в м. Біла Церква, Київської області, по проспекту Князя Володимира, 103, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alkotest Drager ARLM-0372, результат 1,41% проміле, тест №394. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №292445 від 23.11.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи допитаним в судовому засіданні свою винуватість у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що під час керування автомобілем виникли технічні несправності, а саме: запотіли вікна, тому він здійснив зупинку та чекав біля 20 хвилин товариша щоб транспортувати автомобіль і в цей час пив пиво. До нього підїхали працівники поліції коли він не рухався, транспортний засіб був не заведений, тільки була включена аварійна сигналізація. Вони почули запах пива і запропонували пройти тест на технічному приладі Drager, на що він погодився. Результат тестування був позитивний.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Бугаєнко О.Г. подав клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що з даним протоколом ОСОБА_1 не згоден, оскільки працівником поліції не було всебічно, повно і обєктивно зясовано обставини справи так як ним не було встановлено факту, керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння про що відсутні будь-які докази. До матеріалів справи додані диски з відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), відеозаписи на яких є неповними, зокрема відсутній факт фіксації результатів медичного огляду на спеціальному технічному засобі Alkotest Drager ARLM-0372. Після того як ОСОБА_1 пройшов тестування за допомогою технічного приладу, йому не було останньому запропоновано проїхати на освідчення до лікаря-нарколога для медичного огляду на стан спяніння, для відібрання біологічних зразків., чим порушено вимоги п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735. Тобто, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази стану спяніння ОСОБА_1 , а саме відсутній медичний висновок. Згідно пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Тому просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протокол про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У даній справі встановлено, що поліцейськими було зупинено водія ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest ARLM-0372» з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на що він погодився. Під час проведення огляду особи поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису. За результатами вказаного тестування встановлено, що рівень алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становить 1,41% проміле, що свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Результат тестування ОСОБА_1 не оспорювався.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №292445 від 23.11.2021 за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення; рапортом від 23.11.2021; роздруківкою із технічного приладу "Drager Alcotest ARLM-0372 " тест №394 від 23.11.2021, згідно якої результат становить 1,41% проміле алкоголю в крові; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,41% проміле; відеозаписом з нагрудної камери, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №292445 від 23.11.2021, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення; розпискою (а.с.4) з якої вбачається, що ОСОБА_2 забирає автомобіль ВАЗ 2106 та зобовязується доставити автомобіль за адресою АДРЕСА_2 , а водія не допускати (не передавати) керування ним.

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд розцінює критично та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Суддя зазначає, що пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли належного підтвердження в судовому засіданні та повністю спростовані дослідженими судом доказами.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 454.00 грн., що становить, 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454.00 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяТетяна КЛЕПА