Провадження 3/557/1056/2021
Справа 557/1667/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Дупака В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438474 від 04 жовтня 2021 року, цього ж числа о 12 годині 22 хвилини на вул. Застав`я в смт Гоща ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 518 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні зазначеного вище правопорушення не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин та не був зупинений працівниками поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дупак В.Г. у судовому засіданні зайняв аналогічну позицію та просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Мотивуючи таку свою позицію захисник акцентував увагу на тому, що у матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 04 жовтня 2021 року о 12 годині 22 хвилини та був зупинений працівниками поліції в смт Гоща на вул. Застав`я, що стверджується даними відеофіксації, яка розпочинається о 12 годині 40 хвилин 17 секунд, на якому працівник поліції у вказаний час з`ясовує хто був водієм. З огляду на вказані обставини, сфальсифікованими, на переконання захисника, є також такі докази, як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія, які за часом були складені о 12 годині 26 хвилин та 12 годині 25 хвилин відповідно, що суперечить даним відеофіксації. Звернув увагу захисник і на те, що ОСОБА_1 був направлений на проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я в м. Рівне, а не в смт Гоща, який є найближчим до місця зупинки, та на те, що відеодокази, які містяться в матеріалах справи отримані з порушенням відповідного порядку, так як є фрагментарними, що тягне за собою визнання їх недопустимими доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу наступного висновку.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Як убачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438474 від 04 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова на вимогу поліцейського від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні не оспорювали факту відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння, однак категорично заперечили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний у протоколі час та місці.

Суддею враховується, що об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Під час дослідження наданого суду відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції суддею встановлено, що він розпочинається 04 жовтня 2021 року о 12 годині 40 хвилин 17 секунд (файл 124017F) із моменту з`ясування поліцейськими в осіб, які знаходяться поблизу нерухомого транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 518 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , серед яких був і ОСОБА_1 , хто з них перебував за кермом такого, що суперечить даним протоколу серії ДПР18 №438474 від 04 жовтня 2021 року, у якому зазначено про те, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом 04 жовтня 2021 року о 12 годині 22 хвилини.

Це ж стосується і наявних у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04 жовтня 2021 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі відмовився о 12 годині 26 хвилин 04 жовтня 2021 року, та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування

під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за даними якого ОСОБА_1 був направлений на огляд о 12 годині 25 хвилин 04 жовтня 2021 року.

Як установлено з оглянутих у судовому засіданні відеофайлів, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 поліцейсьмим ознаками такого сп`яніння, вперше було запропоновано останнім о 13 годині 13 хвилин 47 секунд 04 жовтня 2021 року (файл 131321F), що не відповідає даним зазначених вище акту та направлення, які у часі оформлені ще до встановлення особи ОСОБА_1 .

При цьому суддею зауважується на тому, що серед оглянутих відеоматеріалів, відсутній відеофайл на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинка такого співробітниками поліції за вказаних у протоколі обставин.

З огляду на встановлені вище факти невідповідностей у досліджених доказах (акті, направленні та відеофіксації), які є суттєвими, вважаю, що названі докази не можуть бути належними та допустимими і лягти в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Водночас що стосується доводів захисника з приводу порушення поліцейським порядку направлення особи для проведення огляду на стан сп`яніння, через те, що ОСОБА_1 був направлений не до найближчого закладу охорони здоров`я від місця зупинки, зазначеного у протоколі, то такі суддею у даному випадку відхиляються, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не була зумовлена названими обставинами, на які посилається захисник, а була пов`язана із запереченням факту керування транспортним засобом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, що визначено ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи вказані вище обставини суддя вважає, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу, як допустимого та достовірного доказу у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суддя дійшла висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю вини, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич