Справа № 461/9185/20 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/1779/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі адвоката Шокало В.С. та представника Галицької митниці Держмитслужби Зирчянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шокало В.С. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару 279 638 грн. 71 коп. з конфіскацією вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №1572/20900/20 від 18.08.2020 року товару, а саме: «взуття в асортименті», вагою 1327,00 кг.

Стягнуто з ОСОБА_1 ) на користь Галицької митниці ДМС 33 784,00 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 ) на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови, 15.08.2020 року в зону митного контролю пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне», митного поста «Рава-Руська», Галицької митниці Держмитслужби в`їхав транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з товаром: «одяг стоковий, вагою 18655,00 кг», який прямував з Республіки Польща в Україну смугою руху «червоний коридор» в режимі імпорт. Як підставу для переміщення товару, водієм фірми перевізника до митного контролю подано наступні документи: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 13.08.2020 року; рахунок-фактура (Factura-Invoice) №16C/08/2020 від 12.08.2020 року; митна декларація Республіки Польща (MRN) 20PL301010E0753392. Відповідно до поданих документів, компанією «Global Trust Project Sp.zo.o», на адресу отримувача ТОВ «Аерого» відправлено товар: «одяг стоковий, вагою 18655,00 кг». Товар переміщувався у відповідності до контракту купівлі-продажу від 02.03.2020 року №02/03/2020 укладеного між компанією «Global Trust Project Sp.zo.o.», в особі ОСОБА_2 (продавець) та ТОВ «Аерого», в особі директора ОСОБА_3 . Під час здійснення митних формальностей проведено митний огляд переміщуваного вантажу у ході якого встановлено, що у транспортному засобі замість частини заявленого у товаросупровідних документах товару: «одяг стоковий» слідує товар «взуття в асортименті», вагою 1327,00 кг. Інформація про виявлений товар відсутня у товаросупровідних документах.

Таким чином, громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), перебуваючи на посаді директора компанії «Global Trust Project Sp. z o.o.» (37-500 Jaroslaw, ul. Poniatowskiego 49, Polska), вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що місять недостовірні дані щодо найменування товару його кількості та вартості. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Шокало В.С. в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. Повернути власнику вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1572/20900/20 товар.

Вважає, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 26.11.20 року у даній справі винесена з порушенням норм матеріального права, а саме Митного кодексу України.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Звертає увагу на те, що об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу до митного оформлення документів, що одержані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості стосовно одержувача товару.

Склад правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Втім, ОСОБА_2 не підлягає відповідальності за вказане правопорушення, оскільки він не подавав жодних документів до митного оформлення, а його дії обмежуються лише укладенням контракту купівлі - продажу від 02.03.2020 року як представника компанії.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що продавець продає товар - одяг та взуття та інші текстильні вироби. Згідно з розділом 3; даного договору товар повинен повністю походити з колекцій зібраних в ЄС, одяг та взуття і упаковочний матеріал мають бути продезінфіковані за допомогою розчину.

Тобто в контракті було чітко передбачено, що за цим договором можуть поставлятись як одяг, так і взуття.

При цьому митниця за результатами огляду не встановила жодного іншого товару в автомобілі, що не відповідав би договору, який підписував ОСОБА_2 .

Так, у поданому до митного контролю інвойсі - рахунку №16С/08/2020 від 12.08.2020 зазначається лише про одяг стоковий. Однак вказаний інвойс не був підписаний ОСОБА_6 , про що свідчить відсутність його підпису.

Як наслідок, ОСОБА_7 ставиться в провину те, що постачаючи в Україну товар згідно контракту, працівники фірми відправника внесли неточні дані у фактуру, що призвело до подання митниці недостовірної інформації про товар, що ввозився на митну територію України, що прямо суперечить закріпленому у статті 61 Конституції України принципу індивідуальної, тобто персональної відповідальності за вчинене правопорушення.

Також відсутні докази того, що ОСОБА_2 приймав участь у завантажені товару, а зі змісту пояснень водія ( ОСОБА_8 ) випливає, що саме він був присутній при завантаженні.

Наголошує, що нести ризик не означає бути безпідставно підданим адміністративній відповідальності. В цьому ж випадку суд не заперечив, що ОСОБА_2 не надавав митному органу жодних документів, а не прийняв до уваги доводів представника ОСОБА_9 посилаючись на правила Інкотермс, встановив вину ОСОБА_5 безпідставно.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, знову ж таки, таке діяння характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, перемішеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Виходячи із зібраних у справі доказів, єдиним документом, що підписував ОСОБА_2 та який супроводжував вказану поставку був договір від 02.03.20 №01/03/2020 у якому було чітко передбачено, що за цим договором можуть поставлятись як одяг, так і взуття.

Відтак, ОСОБА_2 не є суб`єктом цього правопорушення, а законами України не передбачена відповідальність для особи, яка не подавала документи митному органу.

Встановити наявність умислу в діях ОСОБА_2 , або ж чи вчиняв він взагалі будь які дії можливо лише при умові встановлення осіб відповідальних за завантаження даної конкретної партії.

Таким чином, не підтверджено доказово зазначений у протоколі про порушення митних правил спосіб приховування товару від митного контролю. Як наслідок відсутня об`єктивна сторона правопорушення та неналежним чином встановлений суб`єкт правопорушення.

У зв`язку із наведеним констатує, що в діях гр. ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а саме порушення митних правил.

У зв`язку з тим, що відсутні всі елементи правопорушення, описаного в протоколі, то відсутній і сам склад правопорушення.

Заслухавши виступ захисника Шокало В.С. на підтримання апеляційної скарги, думку представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши наведені доводи та вивчивши матеріали адміністративної справи № 461/9185/20, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України стверджується такими доказами: протоколом про порушення митних правил № 1572/20900/20 від 18.08.2020, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.08.2020, контрольним талоном, доповідною та службовими записками, описом вилучених предметів від 18.08.2020, фотоматеріалами, висновком експертизи, а також міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) б/н від 13.08.2020 року; рахунком-фактурою (Factura-Invoice) №16C/08/2020 від 12.08.2020 року; митною декларацією Республіки Польща (MRN) 20PL301010E0753392, з яких вбачаться, що компанією «Global Trust Project Sp.zo.o», на адресу отримувача ТОВ «Аерого» відправлено товар: «одяг стоковий, вагою 18655,00 кг».

Стягнення ОСОБА_5 визначено з дотриманням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до санкції ч.1 ст.483 МК України. Таке відповідає характеру скоєного правопорушення, особі порушника.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в тому, що ОСОБА_2 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно контракту купівлі-продажу від 02.03.2020 №02/03/2020, укладеного між компанією «Global Trust Project Sp.zo.o.», в особі ОСОБА_2 (продавець) та ТОВ «Аерого», в особі директора ОСОБА_3 , поставка товару по контракту відбувається на умовах DAP у відповідності до Інкотермс 2010.

Інкотермс це офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, які полегшують ведення міжнародної торгівлі. Посилання на Правила ІНКОТЕРМС у договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін і зменшує ризик юридичних ускладнень, тому що дозволяє значною мірою усунути невизначеність, пов`язану з неоднаковою інтерпретацією таких термінів у різних країнах.

Правила ІНКОТЕРМС визначають обов`язки сторін щодо перевезення товару від продавця до покупця, виконання митних формальностей при експорті, імпорті, перевірки безпеки товару та розподілу затрат і ризиків між сторонами контракту.

Правилами ІНКОТЕРМС-2010 передбачено 11 торговельних термінів: EXW, FCA, FAS, FOB, CPT, CIP, CFR, CIF, DAT, DAP, DDP.

DAP, DAT, DDP передбачають максимальні обов`язки продавця доправити товар у місце призначення.

Оскільки поставка товару по контракту від 02.03.2020 №02/03/2020, укладеного між компанією «Global Trust Project Sp.zo.o.», в особі ОСОБА_2 (продавець) та ТОВ «Аерого», в особі директора ОСОБА_3 відбувалася на умовах DAP у відповідності до Інкотермс 2010, тому саме продавець несе всі витрати і ризики, пов`язані з доставкою товару до погодженого місця призначення.

Тобто відповідальною особою, якою було допущено виявлений недолік у переміщуваному через митний кордон вантажі є ОСОБА_2 , який згідно контракту купівлі-продажу був продавцем, виявленого митним органом прихованого від митного контролю товару, і ніс відповідальність за переміщення такого.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною, оскільки судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, є надуманими та до уваги не приймаються. Вартість вилученого товару визначено відповідно до вимог законодавства, виходячи з їх дійсної вартості в Україні.

Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, в тому числі наведені в апеляційній скарзі захисника, допущено не було.

Тому апеляційна скарга захисника Шокало В.С. є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 26 листопада 2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шокала Володимира Степановича без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.