Номер провадження: 33/813/233/21
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Завальнюка Д.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника Завальнюка Д.Ю. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.01.2021, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм автомобільного відділення автотранспортної групи частини забезпечення та обслуговування аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Одеській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнено судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 16.10.2020 об 23:35 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 7/1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Завальнюк Д.Ю. зазначив, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи з огляду на те, що поза увагою суду 1-ої інстанції залишилась відеозапис із нагрудної камери співробітників поліції, яка не містять фіксації перебування ОСОБА_1 в процесі керуванням транспортним засобом, а також показання свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засідання підтвердила факт керування транспортним засобом саме нею.

Посилаючись на наведені обставини, захисник Завальнюк Д.Ю. просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Завальнюка Д.Ю, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 та його захисника Завальнюка Д.Ю. про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відносно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №076870 від 17.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 17.10.2020 приблизно о 00:14 год. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 7/1, керував транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.10.2020, згідно яких останні були свідками того, як ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі;

- відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 29), з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозаписом із нагрудної камери співробітника поліції не зафіксовано перебування ОСОБА_1 в процесі керуванням транспортним засобом, апеляційний суд їх до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків дослідженими під час апеляційного провадження.

Апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності твердження захисника на те, що судом 1-ої інстанції не враховано показання свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засідання підтвердила факт керування транспортним засобом саме нею, оскільки судом в постанові зазначені показання оцінені критично, так як вони не співвідносяться з іншими доказами по справі та є суперечливими.

Крім того, відповідно до відеозапису із нагрудної камери співробітника поліції дослідженого під час апеляційного провадження вбачається (а.с. 29), що свідокОСОБА_3 в категоричній формі стверджував, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 .

Більш того, свідок ОСОБА_2 на вимогу ОСОБА_1 приїхала на місце пригоди та не зазначала про те, що вона була за кермом автомобіля «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , та пропонувала вирішити конфліктну ситуацію та відшкодувати збитки.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи захисника Завальнюка Д.Ю. та навпаки повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу захисника Завальнюка Д.Ю. залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Завальнюка Д.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.01.2021 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца