П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2021 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, головний бухгалтер ТОВ "Міжлісся", за ст. 155, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

За результатами проведеної документальної перевірки, головним державним ревізором інспектором Жмеринського відділу перевірок платників Кушніром С.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.10.2021. Відповідно до даних протоколу, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ "Міжлісся", допустила порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: заниження податку на додану вартість у загальній сумі 779651 грн, реалізація покупної продукції за готівку у сумі 397385,75 грн, занижено податок на нерухоме майно у загальній сумі 34547,50 грн, чим порушено ст. 155-1, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, п. 185-1 ст. 185, п. 188-1 ст. 188, п. 198-5 «г» ст. 198, ст. 266 (266.1, 266.2) Податкового кодексу України, п. 1 ст. 3 вимог ЗУ № 265/95-ВР від 06.07.1995, зі змінами та доповненнями.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 155, 163-1 КУпАП, під час розгляду справи не є обов`язковою, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду прави за відсутності ОСОБА_1

ОСОБА_1 подала письмове клопотання про закриття провадження у справі, у якому просила закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в частині заниження податку на додану вартість у загальній сумі 779651 грн. В обґрунтування зазначила, що ГУ ДПС у Вінницькій області за результатами поданого товариством заперечення від 12.10.2021 № 47 на акт перевірки, було виключено з акту від 01.10.2021 № 8972/02-32-07-14/34918462 посилання на порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 «г» ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (занижено податок на додану вартість у загальній сумі 779651 грн). Також просила закрити провадження в частині заниження податку на нерухоме майно в сумі 36547,50 грн та реалізації продукції за готівку у сумі 397385,45 грн у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки згідно з протоколом порушення вчинено 01.10.2017-30.06.2021. У клопотанні також вказала на недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у ньому не викладено суті правопорушення, у чому саме виявилось порушення порядку ведення податкового обліку. Вважає, що заниження суми податку не є порушенням порядку ведення податкового обліку, а правопорушення щодо реалізації покупної продукції за готівку та заниження податку на нерухоме майно не є триваючими, тому закінчився строк накладення адміністративного стягнення. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що акт перевірки не є доказом правопорушення, оскільки відображає суб`єктивну оцінку податкового органу за результатами податкової перевірки і не є рішенням податкового органу, в якому зазначені узгоджені суми податкових зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що провадження у даній справі слід закрити, з таких підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, які визначені ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Норма п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.02.2019 у справі № 308/8763/15-а.

Відповідно до акта документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 01.10.2021 № 8972/02-32-07-14/34918462, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Міжлісся»: п. 185.1. ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 «г», ст. 198. п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами і доповненнями ТОВ «Міжлісся» занижено податок на додану вартість у загальній сумі 779651 грн, у тому числі: за жовтень 2017 року у сумі 575 грн, за листопад 2017 року у сумі 1567 грн, за грудень 2017 року у сумі 2848 грн, за травень 2018 року у сумі 52873 грн, за червень 2018 року у сумі 51107 грн, за липень 2018 року у сумі 58693 грн, за вересень 2018 року у сумі 26270 грн, за листопад 2018 року у сумі 21600 грн, за грудень 2018 року у сумі 56250 грн, за серпень 2019 року у сумі 442420 грн, за вересень 2019 року у сумі 16228 грн, за червень 2020 року у сумі 49220 грн; п. 201.1, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) за відсутність складання та не реєстрації ТОВ «Міжлісся» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у загальній сумі ПДВ 4990 грн, у тому числі за жовтень 2017 у сумі 575 грн, за листопад 2017 у сумі 1567 грн, за грудень 2017 у сумі 2848 грн; п. 49.1 ст. 49 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VI (із змінами та доповненнями) ТОВ «Міжлісся» несвоєчасно подано до податкових органів податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2020 (граничний термін подання - 09.05.2020), 3 квартал 2020 (граничний термін подання - 09.11.2020); пп. 266.1.1. п. 261.1, пп. 266.2.1. п. 262.2, пп. 266.3.1. п. 266.3, ст. 266 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VI (із змінами та доповненнями) ТОВ «Міжлісся» занижено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у загальній сумі 36547,50 грн, у тому числі за жовтень - грудень 2017 рік у сумі 2000 грн, за 2018 рік у сумі 9307,50 грн, за 2019 рік у сумі 10432,50 грн, за 2020 рік у сумі 11807,50 грн, за січень - червень 2021 рік у сумі 3000,00 грн; п. 1 ст. 3 вимог Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами і доповненнями) ТОВ «МІЖЛІССЯ» здійснено реалізацію покупної продукції (кукурудза в загальній кількості 88180 кілограм) за готівку неплатникам податку на додану вартість на загальну суму 397385,43 грн; п. 63.3 ст. 63 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) повідомлено не в повному обсязі податковий орган про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.

В акті перевірки зазначено, що в.о. директора ОСОБА_2 і головний бухгалтер ОСОБА_1 з висновками акта не згідні і заперечення будуть подані у визначений законодавством термін.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області акту № 8972/02-32-07-14/34918462 від 01.10.2021, комісією з питань розгляду заперечень, п. 1 зазначених в акті порушень викладено в наступній редакції: перевіркою встановлено порушення ТОВ «Міжлісся»: п. 185.1. ст. 185, п. 198.5 «г», ст. 198, п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами і доповненнями, ТОВ «Міжлісся» занижено податок на додану вартість у загальній сумі 4990 грн, у тому числі: за жовтень 2017 року у сумі 575 грн, за листопад 2017 року у сумі 1567 грн, за грудень 2017 року у сумі 2848 грн. Інші зазначені в акті порушення змін не зазнали.

Вирішуючи питання, чи є правопорушення, які ставляться за вину ОСОБА_1 , триваючими, суд виходить з такого.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону (Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/401/17).

Згідно з п. 111.5 ст. 111 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 16.01.2020 №466-IX, який набрав чинності 01.01.2021) триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.

У протоколі зазначено таке порушення як «реалізація покупної продукції за готівку у сумі 397385,75 грн».

В акті перевірки стосовно порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» зазначено, що ТОВ «Міжлісся» здійснено реалізацію покупної продукції (кукурудза в загальній кількості 88180 кілограм) за готівку неплатникам податку на додану вартість на суму 397385,75 грн.

Суд вважає, що таке діяння не охоплюється поняттям «триваюче правопорушення».

Оскільки у протоколі датою вчинення порушень вказано 01.10.2017-30.06.2021, то на момент складання протоколу (07.10.2021) закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу, що особою, яка склала протокол, не зазначено частини ст. 155-1 КУпАП, за якою кваліфіковано діяння.

Однак, провадження у справі за цією статтею в будь-якому разі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стосовно заниження суми податку на додану вартість і податку на нерухоме майно, суд зауважує, що виходячи із вказаного у протоколі періоду, у якому мало місце заниження сум податків, що було виявлено під час перевірки податкового органу, і враховуючи визначення поняття триваючого правопорушення, яке наведене у Податковому кодексі України, такі правопорушення є триваючими. Отже, строк накладення адміністративного стягнення слід рахувати з моменту проведення податкової перевірки (24.09.2021) і на момент розгляду справи такий строк не закінчився.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частина порушень норм Податкового кодексу України стосовно податку на додану вартість, які ставляться за вину ОСОБА_1 відповідно до протоколу, виключено з акта перевірки, а розмір суми заниженого податку на додану вартість зменшено з 779651 грн до суми 4990 грн.

Оскільки на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додано лише акт перевірки, до якого вона одразу висловила зауваження і оскаржувала до вищого податкового органу, котрий частково виключив вказані в акті порушення, то за умов невизнання ОСОБА_1 своєї вини, такі докази не можна вважати беззастережним підтвердженням порушення ведення податкового обліку і всі сумніви в доведеності вини тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 245, п. 1 ст. 247, ст. 256, 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя