Справа № 203/4153/21
Провадження № 3/0203/2495/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., за участі представника Дніпровської митниці Держмитслужби Шахман І.А., представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гелетія М.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, працюючого керівником ТОВ «АУРА ДЕКО ГРУП», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0270/11000/21 від 25 серпня 2021 року 08.06.2018 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС з Турецької Республіки, відповідно до контракту від 17.04.2018 № 1 та специфікації до нього від 17.04.2018 № 1 підписаних директором ОСОБА_1 , згідно товаросупровідних документів: коносаменту від 22.05.2018 № TFT/MER/ODS/180089, CMR від 08.06.2018 № 773784, інвойсу від 15.05.2018 №ADІ063, вантажним автомобілем р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на адресу ТОВ «АУРА ДЕКО ГРУП» (, 49040, м. Дніпро, ж/м Тололя-2, буд. 10, корп. 2, кв. 83) було переміщено товар - «шпалери вінілові та каталоги у асортименті» вагою брутто 22 653 кг., загальною вартістю 34 677 доларів США, який надалі, 11.06.2018 доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС та оформлено у митному режимі «імпорт» за митною декларацією № UA110110/2018/307245 від 11.06.2018 року.

Під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаних товарів та встановлення їх вартості, управлінням запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Дніпровської митниці Держмитслужби ініційовано направлення запиту до митної адміністрації Туреччини.

21.07.2021 листом Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил № 20/20-02-01/7.5/2413 на адресу Дніпровської митниці скеровано відповідь митної адміністрації Туреччини разом із копіями експортної декларації від 15.05.2018 №18330100ЕХ084653 та інвойсу від 15.05.2018 № АDІ063, на підставі яких здійснювався експорт вказаних вище товарів до України.

При порівнянні інформації, наявної в експортній декларації та інвойсі, наданих митною адміністрацією Туреччини із відомостями, зазначеними у документах, наданих у Одеську митницю ДФС під час ввезення вінілових шпалер та каталогів до України та у Дніпропетровську митницю ДФС до митного оформлення, було виявлено розбіжності в частині вартості товару, ввезеного в Україну.

Так, до Дніпропетровської митниці ДФС за вищезазначеною декларацією від 11.06.2018 для митного оформлення було заявлено товари загальною вартістю 34 677 доларів США (за курсом НБУ 907 555,31 грн.).

Відповідно до експортної декларації від 15.05.2018 № 18330100ЕХ084653 та інвойсу від 15.05.2018 № ADI063 надісланих митною адміністрацією Туреччини, вартість вінілових шпалер та каталогів, заявлена при експорті з Туреччини складала 85 194 доларів США (за курсом НБУ 2 229 670,02 грн.), що на 50 517 доларів США (за курсом НБУ 1 322 114,71 грн.) більше ніж задекларовано в Україні.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, щоОСОБА_1 , здійснив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України вінілових шпалер та каталогів вартістю 2 229 670,02 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсу від 15.05.2018 № ADI063, який містить неправдиві відомості щодо вартості івінілових шпалер та каталогів.

Представник митниці в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 100% вартості товару та конфіскації товару.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяву про відкладення судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Гелетій М.Т., в судовому засіданні підтримав раніше подані ним пояснення по справі та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої пояснення, адвокат зазначив, що в результаті співставленням відомостей, що містяться у документах, отриманих від митної адміністрації Туреччини, та документах митного контролю та митного оформлення, наданих до Одеської митниці ДФС, встановлено, що співпадають відомості щодо відправника, одержувача, найменування та загальної кількості товарів (кількість пакувальних місць, вага брутто, нетто). Вказав, що переміщення вантажу через митний кордон України здійснювалось за митною декларацією ПП «ТЛС» (одержувач ТОВ «АУРА ДЕКО ГРУП», ) від року № 110110/2018/307245 від відправника «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» та на підставі товаросупровідних документів: коносаменту від 22.05.2018 №TFT/MER/ODS/l 80089, CMR від 08.06.2018 №773784; інвойсу від 15.05.2018 №ADI063 та інших.

Відправником товарів заявлено компанію «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» (Туреччина).

Відповідно до інвойсу 15.05.2018 № ADI063, виставленого компанією «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» (Туреччина) для TOB «АУРА ДЕКО ГРУП» (Україна), поставка товарів здійснювалась на умовах FCA ADANA/Turkey (франко-перевізник), фактурна вартість товарів становить 34 677 доларів США.

Адвокат звернув увагу, що Контрактом від 17.04.2018 року №1 (договір поставки), а саме пунктом 3.2. передбачено, що ціна на товар визначається інвойсом.

Відповідно до п.4.2. Контракту, кожна партія товару оплачується згідно виставленого Продавцем рахунку, який є Специфікацією до Контракту і його невід`ємною частиною, на умовах 100% передплати.

Пунктом 5.1. зазначено, що поставка буде виконана автотранспортом/судном на умовах FCA з м. Адана.

Як вбачається з товаросупровідних документів, що були надані декларантом під час митного оформлення, а саме з Специфікації №1 до контракту від 17.04.2018 року, вартість товару складала 34677,00 дол. США.

Зазначив, що із матеріалів справи вбачається, що товар, ввезений на територію України, був придбаний ТОВ «АУРА ДЕКО ГРУП» у «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» що підтверджуються як укладеним контрактом, так і фактом оплати вартості поставленого товару у розмірі 34 677,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 07.05.2018р.

Тому, з наведеного у протоколі про порушення митних правил неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, оскільки останнім, як посадовою особою ТОВ «АУРА ДЕКО ГРУП» були передані митним органам документи, які були виписані компанією «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI».

Суд, заслухавши думки представника Дніпровської митниці Держмитслужби та представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши пояснення представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, випливає, що об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митних органів на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час подання органу доходів і зборів документів на митне оформлення товару, як підстави для переміщення таких товарів.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів та зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до матеріалів справи вбачається, що 08.06.2018 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС з Турецької Республіки, відповідно до контракту від 17.04.2018 № 1 та специфікації до нього від 17.04.2018 № 1 підписаних директором ОСОБА_1 , згідно товаросупровідних документів: коносаменту від 22.05.2018 № TFT/MER/ODS/180089, CMR від 08.06.2018 № 773784, інвойсу від 15.05.2018 №ADІ063, вантажним автомобілем р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на адресу ТОВ «АУРА ДЕКО ГРУП» (, 49040, м. Дніпро, ж/м Тололя-2, буд. 10, корп. 2, кв. 83) було переміщено товар - «шпалери вінілові та каталоги у асортименті» вагою брутто 22 653 кг., загальною вартістю 34 677 доларів США, який надалі, 11.06.2018 доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС та оформлено у митному режимі «імпорт» за митною декларацією № UA110110/2018/307245 від 11.06.2018 року.

Одеською митницею Держмитслужби, перевіривши документи, подані для митного оформлення, не було виявлено порушень митних правил.

Підставою ж для складення протоколу про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_1 став лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 21.07.2021 №20/20-02-01/7.5/2413, яким на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митної адміністрації Туреччини разом із копією експортної декларації від 15.05.2018 №18330100ЕХ084653 та інвойсу від 15.05.2018 № АDІ063, на підставі яких здійснювався експорт вказаних вище товарів до України.

І лише на підставі вказаного листа митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 здійснив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України вінілових шпалер та каталогів вартістю 2 229 670,02 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсу від 15.05.2018 № ADI063, який містить неправдиві відомості щодо вартості івінілових шпалер та каталогів.

В судовому засіданні було досліджено контракт від 17.04.2018 № 1. Вказаний контракт укладений між «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» та TOB «АУРА ДЕКО ГРУП», від імені якого діяв ОСОБА_1 . Згідно умов контракту продавець зобов`язався передати у власність товар покупцю (а.с.63-67).

Цим Контрактом від 17.04.2018 року №1 (договір поставки), а саме пунктом 3.2. передбачено, що ціна на товар визначається інвойсом.

Відповідно до п.4.2. Контракту, кожна партія товару оплачується згідно виставленого Продавцем рахунку, який є Специфікацією до Контракту і його невід`ємною частиною, на умовах 100% передплати.

Як вбачається з товаросупровідних документів, що були надані декларантом під час митного оформлення, а саме з Специфікації №1 до контракту від 17.04.2018 року, вартість товару складала 34 677,00 дол. США.

Відповідно до інвойсу 15.05.2018 № ADI063, виставленого компанією «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» (Туреччина) для TOB «АУРА ДЕКО ГРУП» (Україна), поставка товарів здійснювалась на умовах FCA ADANA/Turkey (франко-перевізник), фактурна вартість товарів становить 34 677 дол. США (а.с. 56).

Крім того, відповідно до ІІ розділу Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, визначено, що якщо відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), нерезидент - сторона зовнішньоекономічного договору (контракту) не є відправником, у графі зазначаються відомості про відправника і вчиняється запис: "Див. доп.", а в доповненні наводяться відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту).

Пунктом 5.1. Контракту зазначено, що поставка буде виконана автотранспортом/судном на умовах FCA з м. Адана.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що компанія, яка здійснювала поставку товару якимось чином співпрацювала з TOB «АУРА ДЕКО ГРУП» та мала відношення до укладеного контракту між «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» та TOB «АУРА ДЕКО ГРУП».

Не містять матеріали справи і доказів того, що компанія, яка здійснювала поставку товару отримувала від TOB «АУРА ДЕКО ГРУП» плату за поставлений товар в розмірі 85 194 доларів США.

Також, матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що керівнику TOB «АУРА ДЕКО ГРУП» ОСОБА_1 могло бути відомо про відмінність вартості товарів за документами, що надійшли офіційно від компанії постачальника.

Отже, за вказаних обставин, суд не може дійти висновку, що інвойс компанії «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI», який є результатом домовленостей між компанією «ADAWALL Duvar Kagitlari SAN. VE DEK. TIC. LTD. STI» та TOB «АУРА ДЕКО ГРУП», містить неправдиві відомості про вартість вінілових шпалер та каталогів.

Вищевказані обставини свідчать про відсутність прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 483 МК України.

Щодо зауваження представника митного органу щодо відмінності платіжних доручень, які були надані декларантом під час митного оформлення та тим, що надана представником ОСОБА_1 в судовому засіданні, а саме: в графі «Одержувач» зазначений інший банк, який не зазначався в Контракті між Продавцем та Покупцем товару в розділі «Реквізити і підписи сторін» суд зазначає наступне.

До митного оформлення декаларантом в якості підтвердження проведення оплати за товар було прикладено платіжне доручення №lJBRLIO від 07.05.2018 року яке надав операціоніст банківської установи. В графі одержувача зазначено: JP MORGAN CHASE BANK. В призначенні платежу вказаний IBAN банківської установи - 01340TR3, який співпадає з тим, що зазначений в Контракті.

Натомість, завіреною копією платіжного доручення SWIFT, що також була надана представником до матеріалів справ, підтверджується, що рахунком установи одержувача коштів є «АКВК TR IS XXX AKBANK T.A.S. ISTANBUL TURKEY». В графі «59х» - Beneifciary» платіжного доручення SWIFT також міститься IBAN банківської установи - 01340TR3, що збігається з тим, який зазначено в Контракті.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 266 МК України ОСОБА_1 виконав вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі необхідні відомості щодо вартості товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного договору.

А тому, у суду немає підстав вважати, що митному органу, як підставою переміщення та митного оформлення, було подано документи що містять неправдиві відомості щодо вартості автомобіля.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України вінілових шпалер та каталогів вартістю 2 229 670,02 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсу від 15.05.2018 № ADI063, який містить неправдиві відомості щодо вартості івінілових шпалер та каталогів, а тому, є недоведеним наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

Вказаний висновок, який ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил № 20/20-02-01/7.5/2413, яким на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби скеровано відповідь митної адміністрації Туреччини, не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися, як доказ вини особи.

Крім того, відповідно до статті 25 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи, тобто держави, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави. Згідно статті 26 зазначеного Закону цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи. Звідси випливає, що дієздатність юридичної особи - Відправника регулюється виключно законодавством Литовської Республіки.

Митний кодекс України не передбачає будь-яких зобов`язань ані декларанта, ані будь-якого громадянина України щодо вивчення норм іноземного законодавства та здійснення перевірки їх дотримання Покупцем товару, зважаючи, зокрема, на відсутність правового механізму для такої перевірки та неможливість її здійснення громадянином України.

Отже, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 ЗУ «Про міжнародні договори» вбачається, що міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Таким чином, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказує, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачити повною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Принцип правової визначеності є необхідним елементом принципу верховенства права. В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб`єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, мають бути аналогічними із практикою застосування таких процедур і в інших умовах.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, розглянувши справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 9-11, 221, 247 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 483, 527, 528, 529 МК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України - закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик