Справа № 373/2134/21
Номер провадження 3/373/847/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

Залеська А.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААБ № 020794 від 09.12.2021 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП, а саме: за те, що 09 грудня 2021 року о 18:40 год. на 395 км автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський керував транспортним засобом «FIAT FREEMONT», номерний знак НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно постанови державного виконавця від 30.11.2021, як боржник у виконавчому провадженні №67683588 від 29.11.2021 про стягнення аліментів.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що у березні 2021 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з нього на користь колишньої дружини аліментів на утримання дочки, починаючи з дати звернення його колишньої дружини до суду з відповідним позовом. Це рішення після розгляду його апеляційної скарги набрало законної сили пізніше і на той момент у зв`язку з тривалим розглядом справи в судах він мав заборгованість по аліментам більш як шість місяців, а тому розпочав погашати аліменти шляхом переказу коштів на картку позивачки (колишньої дружини). В перших числах грудня йому з Банку прийшло повідомлення про блокування картки на підставі рішення державного виконавця Переяслав-Хмельницького ВДВС. Він зрозумів, що могло бути відкрито виконавче провадження по стягненню аліментів, зайшов на сайт реєстрації виконавчих проваджень, переконався в цьому і 08.12.2021 звернувся до державного виконавця ОСОБА_2 , щоб показати квитанції про переказ коштів на погашення аліментів та з метою запобігти більш серйозних заходів з боку виконавчої служби. Виконавець тоді нічого не сказав про те, що 30.11.2021, тобто на наступний день після відкриття провадження він вже виніс постанову про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобам. Така постанова, як і постанова про відкриття виконавчого провадження йому не надходила, та безпосередньо державним виконавцем у день його звернення не вручалась, посвідчення водія працівниками поліції до моменту зупинки його транспортного засобу не вилучалось. А тому він вважав, що відповідного обмеження немає, та керував транспортним засобом до моменту зупинки його працівниками поліції 09.12.2021 у зв`язку з правилами дорожнього руху, від яких він дізнався про наявність обмежень керування транспортними засобами на підставі рішення державного виконавця та, які на виконання такої постанови у той день вилучили в нього посвідчення водія. Просив суд виправдати його, оскільки керував транспортним засобом, не будучи обізнаним про обмеження і наразі боргу по аліментам в нього немає, дружина забрала виконавчий лист.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши додані до протоколу докази, у суду не виникло обґрунтованих сумнівів у правдивості пояснень ОСОБА_1 в тому числі і щодо керування транспортним засобом у той час, коли він не знав про обмеження, встановлені державним виконавцем у зв`язку з заборгованістю по аліментам.

Так, зі змісту постанови від 30.11.2021 державного виконавця Переяславського ВДВС у Бориспільському районі Руденком А.В. встановлено, що ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами у ВП №67686588, відкритому 29.11.2021 по примусового стягненню аліментів за виконавчим листом №373/183/21 (2/373/334/21), виданого 05.10.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом на рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.02.2021.

З відомостей автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 23.03.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області дійсно ухвалено рішення у справі №373/183/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, починаючи з 02.02.2021. Вказане рішення після перегляду його апеляційним судом набрало законної сили 20.09.2021

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.3 КУпАП від 09.12.2019, складеного інспектором взводу 1 роти 2 УПП в Полтавській області ДПП на 395 км. автодороги Київ-Харків у Мадісона В.В. при складанні цього протоколу було вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 та видано тимчасовий дозвіл на право керування ДТ 096945.

Вказана подія підтверджується долученим до протоколу відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З цього відеозапису також видно, як працівники поліції доводить до відома ОСОБА_1 про встановлення державним виконавцем відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, в що він не одразу повірив, посилаючись на погашення боргу.

Інших доказів в тому числі про попереднє (до моменту виявлення правопорушення) інформування ОСОБА_1 щодо наявності у нього обмежень в праві керування транспортними засобами матеріали справи не містять та судом не добуто.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено порядок стягнення аліментів, тобто дії виконавця щодо стягнення аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 2 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанов у про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до абзацу 3 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені (абз.3 ч.9 ст. 71 Закону).

У частині п`ятій статті 74 цього Закон визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Оскільки постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами винесена 30.11.2021 та без участі ОСОБА_1 , якого вона стосується, останній не міг знати про таке рішення державного виконавця саме 30.11.2021, а тому 09.12.2021 на момент складання протоколу відносно нього за ст. 126 ч.3 КУпАП за порушення відповідного обмеження така постанова не набрала законної сили, і не могла бути направлена на виконання до органів поліції, оскільки строки передбачені ст.ст. 71, 74 ЗУ «Про виконавче провадження» на момент вилучення посвідчення водія та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.3 КУпАП не минули.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона даного правопорушення передбачає умисну форму вини особи.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У даній справі судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення Серії ААБ №020794 від 09.12.2021 відносно ОСОБА_1 складено за те, що він, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яке не набрало законної сили і з про таке обмеженням він не був обізнаний.

Відсутність або не доведення вини особи виключає склад правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», статтями 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 повернути.

Постанова може бути оскарження учасниками справи до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Залеська