Справа № 570/3097/21
Номер провадження 3/570/1454/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого економістом в РАЕС, розлученого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, посвідчення водія НОМЕР_1 від 17.09.2002 року,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.06.2021 р. серії ДПР18 № 291604, 27 червня 2021 року на а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів водій ОСОБА_1 керував автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинення ТЗ, а також проведення такого огляду в лікувальному закладі відмовився в присутності двох свідків. Вказано, що такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, заперечив свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення. Пояснив, що за вказаних обставин, він не керував вказаним належним йому автомобілем. Того дня він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 , який був постійно за кермом, виїхали з м. Рівне до м. Вараш. По дорозі автомобіль проявив несправність мотора, про що на панелі приладів висвітлився відповідний сигнал. Продовжувати рух з такою поломкою неможливо, тому автомобіль зупинили на узбіччі автодороги. Через деякий час ОСОБА_2 на іншому попутному транспорті поїхав із вказаного місця в напрямку м. Сарни, оскільки поспішав для вирішення своїх справ, а він ( ОСОБА_1 ) залишився у вказаному автомобілі. При цьому, сам ОСОБА_1 вказаним автомобілем нікуди не від`їжджав, знаходився в салоні автомобіля та заснув на задньому пасажирському сидінні. В подальшому невідомі особи на іншому авто зупинилися біля його ТЗ та з`ясовували щодо зниклого мобільного телефону. В цей час повз них по вказаній автодорозі проїжджав службовий автомобіль поліції, який зупинився біля них, та в подальшому під час спілкування поліцейські повідомили про необхідність проходження ним ( ОСОБА_1 ) огляду на стан сп`яніння. Для проведення огляду був направлений в заклад охорони здоров`я, однак там відмовився проходити такий огляд, оскільки він небув водієм та не керував автомобілем. Зазначив, що за вказаних обставин в його діях відсутнє порушення правил дорожнього руху, як водія, подано клопотання про закриття провадження по справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що вказаного дня, він разом із ОСОБА_1 виїхали з м. Рівного в м. Вараш через м. Сарни, при цьому він (свідок ОСОБА_3 ) був водієм та перебував за кермом вказаного автомобіля. По дорозі на пенелі приладів вказаного автомобіля висвітився чек (сигнал) несправності мотора, тому були змушені зупинити автомобіль на узбіччі. Оскільки він (свідок) поспішав для вирішення своїх справ, то на іншому попутному транспорті поїхав із вказаного місця в напрямку м. Сарни, а ОСОБА_1 залишився у вказаному автомобілі для з`ясування причин несправності. В подальшому очевидцем подій він не був. В його присутності за вказаних обставин ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що напередодні події по даній справі, вона виявила зникнення у неї її мобільного телефону. За геолокацією вона з`ясувала місце знаходження телефону (за містом Рівне в напрямку м. Сарни), та разом зі своїм батьком ОСОБА_5 на автомобілі виїхали у вказаному напрямку. За сигналом телефону виявили автомобіль, який стояв на узбіччі, та в якому на задньому пасажирському сидінні спав ОСОБА_1 . Зазначила, що за вищевказаним автомобілем вони не їхали, а ТЗ, в якому перебував ОСОБА_1 , не здійснював рух. В подадьшому на місці події були поліцейські, які спілкувалися з ними. Очевидцем огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я вона не була. В її (свідка ОСОБА_4 ) присутності ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Свідок ОСОБА_5 надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4 . Пояснив зокрема, що за вказаних обставин він зі своєю дочкою ОСОБА_4 за сигналом геолокації відшукали мобільний телефон. Виявили на узбіччі автомобіль, який стояв на узбіччі, не заведений та не рухався, та в якому на задньому пасажирському сидінні спав ОСОБА_1 . В подальшому до місця події прибули працівники поліції. В його (свідка ОСОБА_5 ) присутності ОСОБА_1 автомобілем не керував. Очевидцем огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я він не був.

Відомості, які б вказували на неналежність як доказів вказаних пояснень свідків, судом не встановлено, як і підстав для сумніву в їх достовірності.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Рапорт працівника поліції не відповідає вимогам критеріїв допустимості та належності доказів у справах про адміністративні правопорушення. В одному із файлів відеоматеріалів - (долучений до матеріалів справи диск із відеофіксацією події) зафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності поліцейських завів вказаний автомобіль, однак рух транспотрного засобу не здійснювався. Вказані дії особи не місять усіх необхідних складових щодо керування автомобілем, оскільки тракий процес передбачає, не лише запуск двигуна, але й приведення ТЗ в рухомий стан. Інші файли матеріалів відеофіксації також не містять інформацію про рух вказаного автомобіля, керування ОСОБА_1 ним, та/або зупинення ТЗ працівниками поліції, проведення огляду водія після такого зупинення, чи безпосередньо після припинення керування ТЗ водієм. Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосуються частини обставин події - в закладі охорони здоров`я, та даних про перебування вказаних осіб на автодорозі біля ТЗ в матеріалах справи не зазначено. Наведене, у даному конкретному випадку, унеможливлює встановлення необхідної для кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП обставини - керування ОСОБА_1 автомобілем.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися в т.ч. на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із урахуванням встановлених обставин, пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, показань допитаних в суді свідків,суд приходить до висновку, що у даному випадку матеріали справи не містять достатнього обсягу належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена особою саме яка і керує (керувала) транспортним засобом. Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення та наявність в його діях складу вказаного правопорушення матеріалами справи не підтверджуються.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

При цьому, враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має в суді доводитися, а суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, ст. 280, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.