Справа № 203/2977/21
Провадження № 3/0203/2040/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.07.2021 року, серії ААБ № 018672, 18.07.2021 року о 16:50 годині в м. Дніпрі, вул. Миколи Руденка, 108, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Drager ARHJ-0262, тест 1830 від 18.07.2021 року позитивний 2,95 ‰ (проміле). Подія фіксувалась на камеру DM 4789, чим водій порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зафіксовано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, надала письмові пояснення по суті правопорушення, зазначивши, що він не перебував у русі. Також ОСОБА_1 ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення, отримав його примірник, про що свідчать його особисті підписи.

У судове засідання не з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання.

Водночас ОСОБА_1 надав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі від 07.10.2021 року, в якому він зазначив, що на момент приїзду працівників поліції він не керував транспортним засобом, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом. Крім того, за поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з рапорту працівника поліції видно, що автомобіль перебував без руху та не вказано причину зупинки транспортного засобу. Також ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального газоаналізатора, на що він погодився, та пройшов огляд, наголошуючи на тому, що він автомобілем не керував.

Тому ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі відносно нього на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, з огляду на положення ст.ст. 38, 268, 277 КУпАП, повинен розглянути справу про адміністративне правопорушення у встановлений ч. 1 ст. 277 КУпАП строк, ухвалити одну з передбачених ст. 284 КУпАП постанов, а в разі визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення накласти адміністративне стягнення за умови майбутнього досягнення мети адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, обізнана про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, проте надала суду письмове клопотання про закриття провадження у справі та свої письмові пояснення по суті правопорушення, а також те, що у такій категорії справ явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить таких висновків.

У ході судового розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом були досліджені наявні в матеріалах справи докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 18.07.2021 року, серії ААБ № 018672, зміст якого зазначений вище;

- відеоматеріали на 1 DVD-диску;

- роздруківку результату з газоаналізатора Drager ARHJ-0262, тест 1830 від 18.07.2021 року з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння: позитивний 2,95 ‰ (проміле), який було підписано ОСОБА_1 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння: позитивний 2,95 ‰ (проміле), який було підписано ОСОБА_1 на підтвердження згоди з його результатами;

- рапортом від 18.07.2021 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність об`єктивної та суб`єктивної сторін правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в ході судового засідання судом був оглянутий диск з записом з нагрудного відеореєстратора співробітників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З відеозапису видно, що ОСОБА_1 знаходився біля транспортного засобу ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , але немає доказів того, що він керував зазначеним автомобілем та зворотного суду доведено не було. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом вказаного транспортного засобу та акцентує увагу суду на цьому, не визнаючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній станом на момент вчинення адміністративного правопорушення), керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Бланкетна диспозиція статті КУпАП називає правопорушення, а ознаки його складу можуть бути визначені тільки шляхом звернення до законів або інших нормативних актів.

Так, пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом адміністративного правопорушення є, зокрема, суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний (зокрема водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами); суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Аналіз викладеного вище та наявних у справі про адміністративне правопорушення доказів вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони адміністративного правопорушення. Працівники поліції не довели суду факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а в матеріалах справи містяться лише докази того, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння перебував біля автомобіля та він заперечує факт керування ним.

Так, згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому суд наголошує на тому, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на викладене вище, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому у суду відсутні правові підстави стверджувати про допущення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України в той день та час, що зафіксовані в протоколі.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , не містять належних та достатніх доказів на підтвердження факту порушення ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва