ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю: секретаря судових засідань - Кот Я.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Лівану, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 293230 від 03.11.2021 та серії ААБ № 293231 від 03.11.2021, ОСОБА_1 21.09.2021 о 12 год. 55 хв. в м. Харків по вул. Героїв Праці, буд.9А, керував транспортним засобом Renault Megane, р.н. НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом, не впевнившись в безпечності та здійснив наїзд на транспортний засіб Kia Ceed, р.н. НОМЕР_2 . Від ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення п.10.9 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 порушив п. 2.10а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної у судове засідання з`явився. Вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не визнав, з протоколами про адміністративні правопорушення не згоден. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що він залишив свій автомобіль Kia Ceed, р.н. НОМЕР_2 , біля супермаркету «Епіцентр» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд.9А та пішов до супермаркету. Повернувшись до автомобіля, побачив пошкодження на передньому бампері з лівого боку транспортного засобу та припустив, що коли автомобіль, який стояв поруч Renault Megane, р.н. НОМЕР_1 , пошкодив його транспортний засіб. Крім того, вказав, що доказів вчинення водієм ОСОБА_1 матеріали справи не містять, претензій до нього він немає, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, показання свідків, суд установив наступне.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності .

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вимогами статті 280 КУпАП покладено на суддю обов`язок, крім іншого, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно даних, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААБ № 293230 від 03.11.2021 та серії ААБ № 293231 від 03.11.2021, ОСОБА_1 21.09.2021 о 12 год. 55 хв. в м. Харків по вул. Героїв Праці, буд.9А, керував транспортним засобом Renault Megane, р.н. НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом, не впевнившись в безпечності та здійснив наїзд на транспортний засіб Kia Ceed, р.н. НОМЕР_2 . Від ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення п.10.9 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 порушив п. 2.10а ПДР України.

Разом з цим, допитаний у судовому засіданні 21.12.2021 потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він залишив свій автомобіль Kia Ceed, р.н. НОМЕР_2 , біля супермаркету «Епіцентр» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд.9А та пішов до супермаркету. Повернувшись до автомобіля, побачив пошкодження на передньому бампері з лівого боку транспортного засобу та припустив, що коли автомобіль, який стояв поруч Renault Megane, р.н. НОМЕР_1 , пошкодив його транспортний засіб. Крім того, вказав, що доказів вчинення водієм ОСОБА_1 матеріали справи не містять, претензій до нього він немає.

Відповідно до вимог статей 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи тяжкість можливого покарання, притягнення до відповідальності за статтею 124 КУпАП носить кримінально-правовий зміст в розумінні ЄСПЛ. Відповідно повинен автоматично «включатися» принцип презумпції невинуватості.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, в межах розгляду даної справи судом не встановлено будь-яких належних та допустимих доказів, які б беззаперечно доводили факт порушення пунктів 10.9, 2.10а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом Renault Megane, р.н. НОМЕР_1 , 21.09.2021 о 12 год. 55 хв. в АДРЕСА_2 , як зазначено поліцейським у фабулі протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 293230 від 03.11.2021 та серії ААБ № 293231 від 03.11.2021.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 21.09.2021 адміністративних правопорушень, передбаченого статтями 122-4, 124 КУпАП не доведена, що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною статтями 122-4, 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.М. Лисиченко