Справа № 752/633/21
Провадження №: 3/752/1354/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участюОСОБА_1 (особисто)

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 уповноваженою особою Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 002592 (надалі по тексту - протокол від 04.11.2020), в якому зафіксовано, що 04.11.2020 о 02:20 у м. Києві по вул. Васильківській, 22 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння повторно протягом року. Огляд проводився у лікаря нарколога у встановленому законом порядку за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, що кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До зазначеного протоколу приєднано яких висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 29.11.2019, складений Київською міської клінічною лікарнею "Соціотерапія" від 08.11.2020 № 006355, довідку інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП без вихідного номеру і дати про визначення повторно порушення ПДР, інформацію з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР), відомості про постановлення відносно ОСОБА_1 рішення органу Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення, довідку тимчасового виконуючого обов`язки інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП без вихідного номеру і дати про не проведення відео зйомки на нагрудні камери (відео реєстратори) та відсутність відеозапису під час складання адміністративного матеріалу 04.11.2020 відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності надійшли до суду 13.01.2021, судове засідання призначено на 28.01.2021 у межах строку, установленого у ч. 1 ст. 277 КУпАП (п`ятнадцять днів).

Оскільки 28.01.2021 ОСОБА_1 до суду не прибув і станом на час розгляду справи в матеріалах справи не містилося підтвердження про вручення йому повістки в порядку ст. 277-2 КУпАП (ні шляхом смс-інформування, ні шляхом вручення під розписку конверту, надісланого на його адресу, ні шляхом передачі телефонограми), розгляд справи було відкладено на 09.02.2021 у межах розумного строку, достатнього для належного вручення повістки з урахуванням строків поштового перебігу по місту Києву (Д+3) та строків, вказаних у ст. 277-2 КУпАП (не менше, ніж за три дні до засідання) і навантаження на суддю.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2015 №958 нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, з яких Д - це день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2 і 3 - це кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

09.02.2021 та 25.02.2021 ОСОБА_1 в судове засідання, конверти з направленими за його адресою повістками про необхідність прибуття до суду для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності повернулися до суду без вручення адресату.

У судовому засіданні 01.03.2021 ОСОБА_1 свою вину у порушенні ч. 2 ст. 130 КупАп не визнав у зв`язку з порушеннями, які, на його думку, були допущені співробітниками поліції, при складанні протоколу від 04.11.2020, як щодо самої процедури оформлення події та складу правопорушення, так і щодо його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі щодо нього, адже Правил дорожнього руху він не порушував.

Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що на початку листопада 2020 року в України та у м. Києві проводилися акції протесту по захисту майнових інтересів автовласників, які купили машини з так званими "євробляхами", а тому, на переконання ОСОБА_2 , поліцейські у ті дні були особливо прискіпливі до таких машин. Так, у родині ОСОБА_1 є така машина Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 і 03.11.2020 після опівночі, тобто 04.11.2020 він з рідним братом ОСОБА_4 на цій машині прямували від домівки батька, який проживає по АДРЕСА_2 додому до ОСОБА_4 на мікрорайон Теремки, що у Голосіївському районі м. Києва.

ОСОБА_4 ствердно та ретельно наголосив, що автомобілем Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 вночі з 03.11.2020 на 04.11.2020 та пізніше він не керував, а за кермом був його брат - ОСОБА_4 , адже ОСОБА_4 не міг керувати автомобілем, так як був позбавлений за рішенням суду до цього права керувати транспортними засобами.

Згідно з поясненнями ОСОБА_4 по вул. Васильківській у м. Києві неподалік перехрестя з вул. Бурмистренка та вул. Жуковського брат заїхав на автозаправну станцію, заправив автомобіль та почав покидати територію автозаправної станції, аж тоді побачив, що в автомобілі відповідний датчик сигналізує про сильний перегрів двигуна і цей показник не зник після заправки машини та надання їх часу охолонути на заправці. Тому брат різко звернув з дороги та зупинив автомобіль поблизу АПТ, що знаходиться на вул. Васильківській у м. Києві, пішов до АТП аби просити про допомогу, а потім - до магазину на автозаправній станції, що б купити мастило для двигуна на охолоджуючу рідину.

У цей час ОСОБА_4 залишився поряд з відчиненою автівкою та почав поратися біля її передньої частини, відкрив капот, очищав від бруду поверхню двигуна, перевіряв щуп (показник рівня мастила) та ін..

У цей самий момент біла нього зупинився патрульний автомобіль з поліцейськими, які вийшли, підійшли до ОСОБА_4 та почали з ним спілкування неначе це він був за кермом, зажадали надати документи для перевірки. Усвідомлюючи, що він не вправі відмовлятися від перевірки документів, ОСОБА_4 надав їх паспорт для перевірки та встановлення особи. Оглянувши документи та перевіривши робочі електронні планшети, поліцейські повідомили, що ОСОБА_4 вже притягався до відповідальності за ч. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані сп`яніння), а тому у них до нього особливо ретельне ставлення, наголошували, що автомобіль конфіскують, якщо він буде неправильно себе поводити. Не повірили брату ОСОБА_4 , який повернувся з автозаправної станції з мастилом для машини, сухому чіпу, вели себе зухвало.

У судовому засіданні ОСОБА_4 відмітив, що його смартфон розрядився і він не міг нічого за фільмувати з того, що відбувалося, а брат, повернувшись з автозаправної станції повідомив, що до нього намагалася додзвонитися дружина, розшукує його, просить приїхати додому, адже занедужала його восьмирічна дитина.

Будучи розгубленим та спантеличеним ОСОБА_4 зазначив, що сказав поліцейським, що підпише і зробить все, що потрібно, адже йому необхідно якнайшвидше дістатися домівки.

До них під`їхав ще один патруль, де поліцейські відхилити пояснення брата ОСОБА_4 , вказали, що ОСОБА_4 вже попадався на ст. 130 КУпАП, а тому і зараз не втече.

З урахуванням емоційного тиску, відчуваючи свою безпорадність та відсутність необхідних знань права та законодавства, ОСОБА_4 повідомив, що готовий їхати на освідування аби його швидше відпустили.

За наслідками проходженнямедичного огляду на стан наркотичного сп`янінні в організмі ОСОБА_4 виявлено сліди психотропної речовини, хоча він стверджував, що напередодні нічого такого не вживав.

Після медичного огляду патруль підвіз його та висадив близько біля дому і він побіг додому, оскільки там він був потрібен родині та малолітньому сину.

Під час дачі своїх пояснень ОСОБА_4 неодноразово наголошував, що нагрудні камери у поліцейських не працювали, а його телефон був розряджений і поліцейські йому сказали, що він нічого довести не зможе. Просив не покладати на нього штраф, адже це вкрай обтяжливо для його родини, так як він батько,опікується сім`є, має на утриманні малолітнього сина та доньку, яка продовжує навчання, а права керування транспортним засобом він і так позбавлений.

Стислий виклад своїх пояснень та фотокопію посвідчення водія ОСОБА_4 , свідоцтва про народження дитини та світлину своєї сім'ї ОСОБА_4 подав до канцелярії суду (залучено до матеріалів справи).

Станом на час розгляду справи до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_4 , де надано опис подій, які на переконання вказаної особи мали місце після опівночі 03.11.2020, де вказано, що перевіряти на стан можливого сп`яніння мали не його брата ОСОБА_4 , а його, що було б логічно адже це він, а не брат керував Шкодою.

Пояснення ОСОБА_4 за суттю відповідають поясненням ОСОБА_4 , проте викладені стисло та російською мовою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, уважно дослідивши наявні докази, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суддя не вбачає складу адміністративного правопорушення, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

Статтею 130 КУпАП, у редакції, чинній станом на 04.11.2020, установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 130 КУпАП відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та видків руху також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Станом на 04.11.2020 стаття 130 КУпАП налічувала шість частин з різним покаранням.

Диспозиція та гіпотеза ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачала понесення адміністративної відповідальності за повторне протягом року за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України наказом № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 вказується, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції № 1452/735.

За приписами п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

З викладених положень зазначеної Інструкції № 1452/735 слідує, що огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводиться в медичному закладі, оскільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язково проводяться лабораторні дослідження і працівник поліції повинен оформити направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку.

Як слідує з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 29.11.2019, який складений Київською міської клінічною лікарнею "Соціотерапія" від 08.11.2020 № 006355 у ОСОБА_4 перебував 04.11.2020 о 03:10 у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 27.02.2020 у справі № 759/1590/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення не визнала свою винуватість за ч. 2 ст. 130 КУпАП та надала ґрунтовні, розлогі, логічні та послідовні пояснення щодо подій, які мали місце 04.11.2020, за наслідками якого відносно ОСОБА_4 було складено протокол від 04.11.2020.

Згідно з поясненнями ОСОБА_4 та отриманими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_4 не керував автомобілем.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Вимоги до змісту протоколу та оформлення про адміністративне правопорушення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

У п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутррішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Матеріали, які надійшли до суду щодо ОСОБА_4 , не містять жодних носіїв з записами нагрудних камер поліцейських. Відсутність відеозаписів події, за якої відносно ОСОБА_4 складено протокол від 04.11.2020 та з огляду на його пояснення та невизнання вини, позбавляє суддю можливості об`єктивно встановити наявність чи відсутність у діях особи складу конкретного адміністративного правопорушень, всебічно з`ясувати фактичні обставини, що кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, повно та об`єктивно розглянути справу, дотримуючись встановлених законом строків для накладення адміністративного стягнення, з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, не видається з можливе установити факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 04.11.2020 близько 2-ї години ночі.

Згідно з п. 1 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені ч. 1-4, 6 і 7 ст. 121, ч. 3-5 ст. 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), ст. 122-5, 124, 126, ч. 1-4 ст. 130, ст. 132-1, 206-1 КУпАП. За наявності правових підстав, передбачених абзацом першим пункту 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів того, що ОСОБА_4 було відстронено від керування, а автомобіль затримано.

У ст. 19 КонституціїУкраїни закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді. Таких доказів подано не було.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

З огляду на встановлені обставини, складання цього протоколу відносно ОСОБА_4 видається безпідставним, адже факт керування транспортним засобом не підтверджується, тобто подія і склад адміністративного правопорушення відсутні, а притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за таких обставин, не відповідатиме засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в ході розгляду справи не вдалося установити наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, питання закриття провадження у справі в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не вирішується.

Керуючись ст. 9, 23, ст. 130, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко