Номер провадження: 33/813/1505/21
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Тищенко М.В.,

особи, який з`явився до судового засідання:

- ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КпАП України, на підставі якої піддано його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року та провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з наявністю по тому самому факту відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 962652 від 13.08.2021 року та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, здійснення формального розгляду справи, без повного дослідження доказів у справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, який з`явився в судове засідання та підтримав апеляційну скаргу частково, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як вбачається з ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень статей 280 та 283 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При постановленні рішення судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з таким висновками суду першої інстанції.

Апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046720 від 28 серпня 2021 року водій ОСОБА_1 13 серпня 2021 о 20 год. 44 хв. в м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 20, керував транспортним засобом Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку, а задній номерний знак не належав даному транспортному засобу. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 в Правил дорожнього руху України. Дане правопорушення вчинено повторно на протязі року. Згідно вказаного протоколу, дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 7 ст. 121 КУпАП (а. с. 2).

Відповідно до довідки згідно інформаційного порталу Національної поліції від 01.09.2021 року, виданої старшим інспектором з ОД ВАП УПП в Одеській області, ОСОБА_1 протягом року притягувався за ч. 6 ст. 121 КУпАП постановою серії БАА № 137225 від 25.05.2021 року (а. с. 1).

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 137225 від 25.05.2021 року, 25.01.2021 року ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме керував транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу (а. с. 3).

Факт скоєння вказаного адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046720 від 28 серпня 2021 року, також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції № 1075, 1375 (а. с. 4).

Як вбачається з п. 2.9в Правил дорожнього руху України, порушення якого ставиться в провину ОСОБА_1 , водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

При цьому, частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно ч. 7 ст. 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті.

Повторним відповідно до положень статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 статті 121 КУпАП.

Відповідно положень статті 255 КУпАП уповноважені посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 4, 7-9 статті 121 КУпАП.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закону України «Про Національну поліцію».

Так, Національна поліція України відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 3, 8, 11 ч. 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Зміст статті 255 КУпАП встановлює, що справи про адміністративні правопорушення щодо розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, які складені уповноваженими особами, зазначеними в цій статті, розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 КУпАП.

Так, положення статті 221 КУпАП визначають, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 4, 7 і 9 статті 121 КУпАП.

З метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час виконання ними обов`язків із забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція).

За приписами п. 4, 5 розділу I Інструкції вбачається, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема, частинами 4 і 7 статті 121 КУпАП.

За вимогами п. 2, 3 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 4 та 7 статті 121 КУпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Отже, системний аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що за наявності відомостей про те, що порушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП, не є повторним протягом року, працівник поліції здійснює винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене даною нормою КУпАП, за місцем вчинення даного правопорушення.

Разом з тим, у разі встановлення повторності порушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається протокол про адміністративне правопорушення за частиною 7 статті 121 КУпАП, який разом з іншими матеріалами адміністративного провадження направляються на розгляд до суду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046720 від 28.08.2021 року за ч. 7 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 діяли у відповідності до положень чинного законодавства. Крім того, на переконання апеляційного суду, районний суд під час розгляду даної справи також дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю безпідставними посилання апелянта, що провадження по даній справі підлягає закриттю відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки 13 серпня 2021 року по тому самому факту відносно ОСОБА_1 працівником поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 962652 від 13.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим, що ці посилання апелянта не ґрунтуються на законі, та ним не наведено інших фактів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вправі оскаржити дії працівників поліції щодо складання постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги відхиляються судом, оскільки доказами не підтверджені та їх сутність не є значимою для визначення законності прийнятої постанови, оскільки вони не впливають на можливість встановлення факту правопорушення, який передбачає настання юридичних наслідків. Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах. Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ч 7 ст. 121 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови районного суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе