ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/3850/20 Головуючий суддя І інстанції Шрамко Л.Л.
Апеляційне провадження № 33/818/194/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в «Гафро пак», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. 00 коп.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 12.07.2020 року, біля 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянки ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою, чим скоїв дрібне хуліганство та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить змінити судову постанову в частині накладення адміністративного стягнення та піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 60 год.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що призначене стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. не є співрозмірним вчиненому правопорушенню та буде запобіжником від вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Судом апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 повідомлявся про дату та час апеляційного розгляд (а.с.29), але в судове засідання не з`явилася та будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду не подавала. Крім того, потерпіла ОСОБА_2 повідомила в телефонному режимі, що не зможе з`явитися в суд апеляційної інстанції через сімейні обставини та просила провадити апеляційний розгляд без її участі, оскільки не бажає в подальшому підтримувати свою апеляційну скаргу (а.с.29), а тому, дотримуючись вимог ст. 268 та ч.4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням думки ОСОБА_1 , вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі потерпілої ОСОБА_2 , з урахуванням апеляційних доводів, які містяться в апеляційній скарзі, та відомостей матеріалів цієї справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши заперечення ОСОБА_1 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу потерпілої та вважав оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_2 без задоволення, з наступних підстав.

Частиною 8 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, за наведених у постанові судді обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №158502 від 27.07.2020 року, копією заяви ОСОБА_2 на адресу Холодногірського ВП, поясненнями ОСОБА_2 за фактом звернення, поясненнями ОСОБА_1 , наявними в матеріалах справи та наданими в судах першої і апеляційної інстанції, та учасниками справи не оспорюється, а тому апеляційний суд їх не перевіряє, відповідно до норми ч.8 ст.294 КУпАП.

При цьому санкція ч.1 ст.173 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправних робіт на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративного арешту на строк до п`ятнадцяти діб

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні адміністративного стягнення враховується: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У розумінні ЄСПЛ покарання визначається з урахуванням мети, яка має бути досягнена за результатами застосування певного примусового заходу.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Виходячи з матеріалів провадження, апеляційної суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, в ході судового розгляду в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав пояснення, що до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху він притягається вперше, свою вину повністю визнав, усвідомив протиправність своїх дій та зробив відповідні висновки для себе після вчиненого адміністративного правопорушення.

Даних проте, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності або вчинив нове адміністративне правопорушення після подій за цією справою матеріали провадження не містять.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що потерпіла ОСОБА_2 під час виклику в судове засідання в суд апеляційної інстанції повідомила в телефонній розмові, що не бажає в подальшому підтримувати свою апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, а також те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила адміністративне правопорушення вперше, вину визнала повністю, працевлаштована, відсутність в матеріалах справи негативних відомостей про особу ОСОБА_1 , позицію потерпілої, приходжу до висновку, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних розмірах, що передбачені санкцією ч.1 ст.173 КУпАП, оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись статтями 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков