КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/2415/18 Головуючий у першій інстанції Криворот О.О.
Провадження № 33/824/579/2021 Доповідач Ковальська В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Конюшка Д.Б., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Горобець О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Горобець О.В. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 закрито провадження у справі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №433443 від 19 січня 2018 року, ОСОБА_1 19 січня 2018 року о 10 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Гетьмана, 27, керуючи автомобілем марки "Опель" д.н.з. НОМЕР_1 , не надав переваги у русі автомобілю марки "Фольксваген" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Фольксваген". В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 - захисник Горобець О.В., вважаючи постанову судді такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

В обґрунтування своїх вимог, захисник вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 245, 251, 269 КУпАП розглянув справу без участі потерпілого ОСОБА_2 , чим порушив його права як потерпілого, що свідчить про недотримання судом принципу повноти та всебічності з`ясування обставин справи та призвело до невірних висновків.

Апелянт також вважає, що суд безпідставно зробив висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення та висновок автотехнічної експертизи №12-1/1150 від 27 липня 2018 року, оскільки, аналіз положень ст. 124 КУпАП свідчить про те, що закон не пов`язує настання відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення конкретних норм ПДР, отже відповідальність правопорушника має наставати незалежно від того, які саме положення ПДР ним порушені.

Заслухавши пояснення захисника Горобець О.О. та потерпілого ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №433443 від 19 січня 2018 року, схемою місця ДТП, висновком експерта №12-1/1150 від 27 липня 2018 року.

При цьому суд дотримався вимог ст. 245, 251, 280 КУпАП щодо всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи в їх сукупності та оцінки доказів, а постанова судді відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Слушними є доводи апеляційної скарги щодо недотримання суддею районного суду вимог ст. 269 КУпАП, оскільки справа була розглянута без участі потерпілого ОСОБА_2 , проте таке порушення не може бути підставою для скасування постанови щодо ОСОБА_1 , а права потерпілого можуть бути відновленими при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Доводи апеляції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у справі даними.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №433443 від 19 січня 2018 року, ОСОБА_1 19 січня 2018 року о 10 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Гетьмана, 27, керуючи автомобілем марки "Опель" д.н.з. НОМЕР_1 , не надав переваги у русі автомобілю марки "Фольксваген" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Фольксваген". Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України.

Суть вказаних пунктів ПДР України полягає в тому що:

- відповідно до п. 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

- згідно п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта №12-1/1150 від 27 липня 2018 року, в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля "Оpel" д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 16.3 Правил дорожнього руху, тобто водій автомобіля "Опель" ОСОБА_1 рухаючись по другорядній дорозі, для надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі, повинен був зупинити транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини.

З досліджених доказів, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, та заслуханих пояснень учасників справи вбачається, що ДТП відбулась в той момент, коли автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 рухався по головній дорозі в крайній правій смузі, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів проїзної частини вул. Гетьмана та, наближаючись до нерегульованого перехрестя помітив автомобіль "Опель" під керуванням водія ОСОБА_1 , який виїхав напівкорпусу та стояв на перехресті другорядної дороги вул. Польової та головної дороги вул. В. Гетьмана, водій автомобіля "Фольксваген" ОСОБА_2 помітивши автомобіль "Опель" застосував екстрене гальмування, не впоравшись в керуванням в стані заносу скоїв зіткнення з автомобілем "Опель" на проїзній частині вул. Гетьмана.

Відповідно до висновку експерта в даній дорожній ситуації водій автомобіля "Фольксваген" ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість безпечно керувати транспортним засобом, але не врахував дійсну дорожню обстановку, яка є сукупністю факторів, які повинен водій урахувати під час вибору швидкості, смуги руху, стану транспортного засобу та прийомів керування транспортним засобом, внаслідок чого в подальшому виникла досліджувана дорожньо-транспортна подія.

Отже, закриваючи провадження у справі щодо ОСОБА_1 суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що обставини викладені в протоколі про адміністративні правопорушення про порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1,10.3, 2.3 "б" ПДР України, не знайшли свого підтвердження та спростовані доказами дослідженими судом, а саме висновком експерта №12-1/1150 від 27 липня 2018 року.

При цьому, суддя не міг вийти за межі тих фактичних обставин, та пункту ПДР, які були інкриміновані поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , оскільки цим було б погіршено становище особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, що є неприпустимим, а тому посилання захисника на те, що відповідальність правопорушника має наставати незалежно від того, які саме положення ПДР ним порушені, є необґрунтованими.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тому суддя районного суду, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, обґрунтовано закрив провадження у справі за ст. 124 КУпАП.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року щодо ОСОБА_1 , тому постанову необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Горобець О.О. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська