Категорія: ст.44-3 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Нагурного Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Нагурного Євгенія Петровича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ПП «ОСОБА_2», за ст. 44-3 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31 жовтня 2020 року о 21 годині 29 хвилин в місті Луцьку по проспекту Перемоги, здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі «Богдан АО9202» д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в кількості більше ніж місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, визначеного в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а саме перевозив у кількості 27 пасажирів при дозволених 22 пасажирів, чим порушив вимоги пункту 1 абзацу 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року та підпункт 7 пункту 3 абзацу 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Нагурний Є.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить на підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити останньому усне зауваження. Вказує на те, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення не заперечувався як при складанні протоколу, так і в суді. Вказує на те, що кількість осіб перевищення не створювала великого натовпу, що не несло значної загрози здоров`ю пасажирів, а останні погоджувалися з такими незначними ризиками. Вказує на те, що накладене стягнення фактично поставило ОСОБА_1 та його сім`ю у скрутне матеріальне становище, оскільки він працює водієм маршрутного транспорту і має невелику заробітну плату.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які просили постанову місцевого суду скасувати, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року в частині факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Разом з тим, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови апелянт вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення судом не було враховано ряд обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Посилаючись на дані обставини просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Такі посилання апелянта є слушними з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, офіційно працевлаштований у ТзОВ «Фавоній плюс» водієм автотранспортного засобу, має позитивні характеристики, одружений, на його утриманні перебувають непрацездатні члени сім`ї. А також те, що відсутні обставин, які обтяжують його відповідальність.

Крім того з наданих ОСОБА_1 відомостей вбачається, що він офіційно працевлаштований у ТзОВ «Фавоній плюс» на посаді водія автотранспортного засобу, де отримує незначну заробітну плату. У нього на утриманні перебуває дружина пенсійного віку, разом з ним проживає дочка з двома його онуками, а тому накладення на нього штрафу відобразиться на матеріальному достатку сім`ї правопорушника.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене 44-3 КпАП України, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Нагурного Євгенія Петровича задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КпАП України в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України (ч.1 ст. 44-3 КУпАП в редакції від 06 липня 2020 року), за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.