Справа №639/7983/21
Провадження №3/639/2420/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Червоний Сердолік», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

18 листопада 2021 року близько 09 години 14 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 153, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи регулярне перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті за маршрутом №209 «Лідне - ст. метро Холодна Гора» у кількості 27 пасажирів, що перевищує кількість місць для сидіння пасажирів, передбаченою технічною характеристикою транспортного засобу і становить 21 місце, чим порушив п.п. 8 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова №1236 від 09.12.2020 року) та п. 3.8 розділу 1 протоколу №22 засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 21.09.2021 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином (судовими повістками та SMS-повідомленням), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, хоча йому достовірно відомо, що справа буде розглядатись у Жовтневому районному суді м. Харкова, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Вина водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

1)змістом протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАБ №248586 від 18.11.2021 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог п.п. 8 п. 2-2 Постанови №1236 від 09.12.2020 року та п. 3.8 розділу 1 протоколу №22 засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 21.09.2021 року;

2)рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Анатолія Овсяніка від 18.11.2021 року;

3)реєстраційною карткою на транспортний засіб БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_1 , якою підтверджується, що кількість місць для сидіння пасажирів з водієм 21;

4)відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції за 18.11.2021 року, якими підтверджується, що водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів в кількості, яка на 6 осіб більша ніж кількість місць для сидіння пасажирів, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Викладена в протоколі серія ВАБ №248586 від 18.11.2021 року фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Вимогами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає безпосередньо досліджені письмові докази та відеозаписи належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року №1645-ІІІ визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року установлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року продовжено на всій території України дію карантину.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється:

- здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Судом враховується, що саме з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 19.12.2020 року було продовжено на всій території України дію карантину з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року, а умисне порушення окремими громадянами встановлених карантинних обмежень призводить до поширення гострої респіраторної хвороби, може заподіяти істотну шкоду суспільним та державним інтересам, правам і свободам окремих громадян, які охороняються законом.

Відповідно до п.п. 4 п. 148 розділу ІV «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспортну», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 року № 176 (у редакції постанови КМ від 26.09.2007 № 1184) водій автобусу має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Отже, в умовах епідемічної небезпеки на території міста Харкова, будучи суб`єктом відповідальності за статтею 44-3 КУпАП, при заповнюваності автобусу пасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння пасажирів, водій ОСОБА_1 мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягати справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суд вважає можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яке є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2021 року 2270 грн.), що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення: у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Курило