Справа № 405/7775/20
Провадження №3/405/1731/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Кіровограда з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції 03 грудня 2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 149634 від 30 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зі змісту якого (протоколу) вбачається, що29.11.2020 року о 23:47 год. в м. Кропивницький, по вул. Велика Перспективна, біля буд.78, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» в присутності двох свідків. Результат огляду 1,39‰ (проміле), з яким водій згоден. Від керування транспортним засобом водій відсторонений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, разом з тим подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 149634 від 30.11.2020 року, яке зареєстроване судом 03 лютого 2021 року за вх. № 2749, за змістом яких обставини, зазначені у вищевказаному протоколі він категорично не визнає та заперечує свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на те, що діюча редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення з метою притягнення до адміністративної відповідальності, всупереч того, що він не є судноводієм і 29.11.2020 року о 23.47 год. не керував судном. Наведене вказує на те, що йому ( ОСОБА_1 ), як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності протоколом про адміністративне правопорушення ставиться у вину вчинення 29.11.2020 року дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, проте водій автомобіля не може бути підданий адміністративному стягненню за вказаною нормою, оскільки як на момент вчинення ним відповідних дій, так і на момент розгляду даної справи, ані Кодекс України про адміністративні правопорушення (зокрема, ст.130 КУпАП), ані будь-який інший чинний Закон України про адміністративні правопорушення, не передбачає адміністративної відповідальності за керування особами транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки вона скасована Законом №2617-VIII, а отже, даний Закон вичерпав свою дію, що беззаперечно виключає можливість внесення до нього будь-яких змін, що, в свою чергу, вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Крім того, вказав, що на підтвердження ознак алкогольного сп`яніння у нього, співробітник поліції, як на доказ послався, зокрема, на тест, зроблений за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», результат якого становив 1,39 ‰, при цьому зазначено, що прилад, за допомогою якого зроблено тестування, - № ARHJ-0259, калібрувався 29.09.2020 року. Зі свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5326, виданого ДП «Укрметртестстандарт» щодо газоаналізатора Alcotest 6820 №ARHJ-0259, вбачається, що вказане свідоцтво чинне до 24.09.2020 року. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що після 24.09.2020 року проводилось калібрування спеціального технічного приладу «DragerAlcotest 6820» №ARHJ-0259, за допомогою якого проводився медичний огляд 30.11.2020 року. Наявність його підпису в графі «Підпис особи, що тестують» на роздруківці результатів тестування, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHJ-0259, підтверджує лише факт ознайомлення зі змістом цієї роздруківки та не є свідченням визнання його вини, оскільки після зупинки транспортного засобу він заперечував факт вживання алкогольних напоїв та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Докази зворотного не містяться в самому протоколі про адміністративне правопорушення, ні на долученому до протоколу відеозаписі. На підставі вищенаведеного з правомірністю застосування вказаного газоаналізатора щодо нього працівниками поліції 30.11.2020 року він категорично не погоджується, а надані ним результати щодо нього вважає хибними, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а зроблене таким приладом тестування не повинно братись судом до уваги в якості доказу. Вказав, що з часу зупинки поліцейськими патрульної поліції 29.11.2020 року автомобіля «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1 під його ( ОСОБА_1 ) керуванням та під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №149634 від 30.11.2020 року, були допущені порушення вимог ст.ст.7, 245, 251, 256, 259, 266 КУпАП, а також нормативних приписів інструкцій, затверджених наказами МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, №1395 від 07.11.2015 року та порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. Недотримання вимог, встановлених в будь-якому із вищезазначених нормативно-правових актів, а за даних обставин порушення законодавчої процедури складання та оформлення матеріалів допущені в сукупності, виключає будь-яку можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. З огляду на зазначене, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення №405/7775/20 відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи положення зазначеної норми та беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зваживши доводи, викладені в запереченнях ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, якою складено протокол серії ДПР18 № 149634 від 30 листопада 2020 року, у вину ОСОБА_1 висувається порушення ним 29.11.2020 року вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху в зв`язку з чим, останньому інкримінується вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018 року (далі - Закон № 2617-VІІІ), яким ст. 130 КУпАП було викладено в новій редакції, шляхом виключення з її змісту адміністративної відповідальності, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, Законом № 2617-VІІІ Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 286-1 КК України).

Згодом, Законом України від 17.06.2020 № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка виключала адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким було доповнено Кримінальний кодекс України ст. 286-1, а саме криміналізовано відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Закон № 2617-VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Закон №720-IX підписаний Президентом України 02 липня 2020 року, опублікований у газеті «Голос України» 03 липня 2020 року, та, з урахуванням положень статті 94 Конституції України і рішення Конституційного Суду України від 06.10.2020 року за № 21-рп/2010, набрав чинності з 03 липня 2020 року, однак вказаний Закон не вніс жодних змін до Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, він (Закон № 720-ІХ) лише виключив відповідну норму із закону про внесення змін до КК України та КУпАП.

Комітетом Верховної Ради України надані роз`яснення щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 720-IX від 17.06.2020 року, за змістом яких комітет вважає, що з 03.07.2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Відповідно до частини 6 статті 90 Регламенту Верховної Ради України законопроект може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акта (Закону, кодексу, основ законодавства тощо), а не до закону про внесення змін до цього законодавчого акта. Тобто, зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та до Кримінального кодексу України повинні бути внесені окремим законом безпосередньо до чинної на момент ухвалення редакції, а не законом про внесення змін до закону про внесення змін.

Крім того, аналіз частини 6 статті 91 Регламенту Верховної Ради України вказує на те, що зміни можуть вноситися лише до чинного закону. Разом з тим, Закон № 2617-VIII на момент внесення до нього змін Законом № 720-IX, чинності не набрав.

Окрім того, судом відзначається, що відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

Таким чином, суд констатує, що за наведеної вище законотворчої діяльності та застосованої юридичної техніки нівелюються положення статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та вимагає існування правових підстав для визнання винним у вчиненні правопорушення і призначення відповідного покарання, встановленого законом.

Принцип передбачення законом злочинів і покарань вимагає аби правопорушення і покарання за їх скоєння були чітко визначені у законі, який у розумінні статті 7, як і у інших статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає якісні умови, зокрема щодо доступності і передбачуваності.

Існуючі міжнародно-правові стандарти імплементовані у внутрішнє законодавство і практику його застосування.

Так, відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зазначені положення, в свою чергу, кореспондуються з частиною 2 статті 58 Конституції України, якою визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

При цьому, діюча редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10. Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

При цьому, в даній справі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не є судноводієм і не керував судном.

Наведене вказує на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому протоколом про адміністративне правопорушення ставиться у вину вчинення 29.11.2020 року дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути підданий адміністративному стягненню за вказаною нормою, оскільки як на момент вчинення ним відповідних дій, так і на момент розгляду справи судом, а ні Кодекс України про адміністративні правопорушення (зокрема, ст. 130 КУпАП), а ні будь-який інший чинний Закон України про адміністративні правопорушення, не передбачає адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, оскільки вона скасована Законом № 2617-VIIІ, а отже даний Закон вичерпав свою дію, що беззаперечно виключає можливість внесення до нього будь-яких змін, що, в свою чергу, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на те, що актуальна практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як «непорушність прав», «якість та точність закону», «стабільність та остаточність судових рішень», «законні очікування», тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін). Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не являється судноводієм, а 29.11.2020 року о 23 год. 47 хв. керував транспортним засобом, а не річковими, морськими або маломірними суднами, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окремо судом відзначається, що пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року визначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, згідно з Інструкцією алкотестеру «Drager», якщо з часу останнього калібрування пройшло більше 6-ти місяців, необхідно провести його калібрування. Калібрування це сукупність певних операцій, які визначають співвідношення між значеннями величин, отриманих за допомогою даного вимірювального приладу, і відповідними значеннями величин, установлених за допомогою еталона. Калібрування проводиться з тією метою, щоб визначити дійсні метрологічні характеристики конкретного вимірювального приладу. Алкотестери «Drager» підлягають калібруванню, тобто встановленню належного співвідношення між значеннями величини вмісту етанолу у крові правопорушника, крім того, за результатами калібрування державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» видається свідоцтво про калібрування. Положеннями Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.Пунктом 22 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому, із змісту тесту, зробленого за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» № ARHJ-0259, встановлено, що останнє калібрування було 29.09.2020 року. Зі свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5326, виданого ДП «Укрметртестстандарт» щодо газоаналізатора Alcotest 6820, заводський номер №ARHJ-0259, вбачається, що вказане свідоцтво чинне до 24.09.2020 року. Поряд з цим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що після 24.09.2020 року проводилось калібрування спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHJ-0259, за допомогою якого відносно ОСОБА_1 працівником поліції проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння 30.11.2020 року.

На підставі ст.ст. 58, 94 Конституції України, керуючись ст.ст. 8, 130, 221, 245, 247, 279, 280, 283-285, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 149634 від 30 листопада 2020 року), - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова