Справа № 206/463/21
Провадження № 3/206/294/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю сторін:

особи стосовно якої складено протокол: ОСОБА_1

захисника-адвоката Добинь Я.О.

ВСТАНОВИВ:

02.02.2021 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2021, серії ДПР18 № 109012, 19.12.2020 о 12 год. 00 хв. в м. Дніпро, вул. Рощинська, буд. 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №5867 від 28.12.2020. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав в повному обсязі, від дачі показів відмовився, користуючись ст. 63 Конституції України.

Захисник-адвокат Добринь Я.О. в судовому засіданні просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування свого клопотання зазначив наступне, що ОСОБА_1 співробітники поліції вдруге безпідставно зупиняють навмисно відшукуючи у його діях склад адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 на момент керування транспортним засобом не перебував у стані будь-якого сп`яніння. Медичний висновок № 5867, складений лікарем КП ОМП ЦЛЗС ДОР від 28.12.2020, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння 19.12.2020 в результаті вживання канабінодів, вважав недопустимим доказом, оскільки він був складений з порушенням вимог Інструкції №1452/735. Так лікарем - наркологом у вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебував саме 19.12.2020 у стані наркотичного сп`яніння, хоча згідно з медичною літературою наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців або й протягом періоду 1 року, то визначення кількісного вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50нг/мл-по тесту) та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме в день керування транспортним засобом 19.12.2020. Отже сам по собі факт виявлення канабіноїдів у ОСОБА_1 , не дає підстав стверджувати, що останній перебував у стані наркотичного сп`яніння, саме в день його зупинки співробітниками поліції, оскільки виявити вказаний наркотичний засіб можливо лише після декількох днів його вживання.

Суд, вислухавши думку захисника-адвоката Добринь Я.О., вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення. У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність. Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись. Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№109012 від 20.01.2021(а.п.3), який складений у максимальній відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України, оглянутими в судовому засіданні відеофайлами з нагрудних камер співробітників поліції (а.п.5).

Згідно з ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції під № 1452/735 від 09.11.2015 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно зо ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Згідно з п.п. 7,8 15 розділу III вказаної інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п.15,16 зазначеної Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено з медичного висновку КП «ОМПЦЛЗС» ДОР, складеного лікарем - наркологом Гапоновою Т.А. під № 5867 від 28.12.2020, встановлено, що ОСОБА_1 перебував 19.12.2020 в стані наркотичного сп`яніння в наслідок вживання - канабіноїдів (а.п.6).

ОСОБА_1 19.12.2020 була надана усвідомлена згода особи на проведення наркологічного огляду, про що міститься особистий підпис останнього в зазначеній згоді (а.п. 24).

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 5867 від 28.12.2020 за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , який проходив 19.12.2020 в розділі 10 зазначено, що поведінка обстеженої особи ОСОБА_1 напружена, балакуча, озноб, в розділі 14 зазначена рухова сфера, де у ОСОБА_1 виявлено тремтіння повік, пальців рук, щодо результатів лабораторних тестів у розділі 24 визначено, що у біологічному матеріалі (сечі) ОСОБА_1 виявлено канабіноїди, заключний діагноз інтоксикація в наслідок вживання канабіноїдів.

Згідно з хіміко-токсикологічним аналізом сечі під № 8277 від 19.12.2020 у ОСОБА_1 виявлено наркотичну речовину - канабіноїди. Відповідно до відповіді директора КП «ОМПЦЛЗС» ДОР від 26.02.2021 під № 410, встановлено що лікар-нарколог ОСОБА_3 , яка проводила медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проходила підвищення кваліфікації, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці останньої (а.п.22).

Методика лабораторного дослідження біологічного середовища (сеча) на визначення наркотичної або психотропної речовини тонкошарова хроматографія не є кількісним методом, а відтак встановлення саме кількісного показника канабіноїдів за результатами проходження огляду є неможливим саме в такий метод.

До доводів сторони захисту, про те що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а саме 20.01.2021 та те що під час оформлення вказаного протоколу ОСОБА_1 не було опитано і йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, судом не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачається з медичного висновку № 5867 (а.п.6), момент виявлення перебування особи в наркотичному стані був саме 28.12.2020, тобто після проведення відповідного медичного дослідження на перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, тобто в розумінні п. 20 розділу ІІІ інструкції під № 1452/735 від 09.11.2015. Що стосується посилання сторони захисту на ту обставину, що ОСОБА_1 висновок і протокол не отримував, суд до цієї обставини відноситься критично, оскільки як вбачається з листа-відповіді КП «ОМПЦЛЗС» ДОР від 26.02.2021 під № 410, встановлено, що перший примірник висновку, щодо результатів огляду на стан сп`яніння гр. ОСОБА_1 під № 5867, на підставі якого було складено вказаний протокол отримано співробітником поліції ОСОБА_4 12.01.2021 під особистий підпис. Того ж дня, а саме 12.01.2021 заступником начальника Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області О.Хорольським було складено повідомлення ОСОБА_1 про запрошення до підрозрозділу патрульної поліції на 20.01.2021 о 09.00 год. за фактом вчинення останнім адміністративного правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №109012, складеного відносно ОСОБА_1 від 20.01.2021, останній для отримання вказаного протоколу не з`явився, про що в графі вказаного протоколу міститься відповідний запис. Натомість перебуваючи в закладі КП «ОМПЦЛЗС» 19.12.2020 ОСОБА_1 було достеменно відомо, що у нього було відібрано аналізи на перебування його у наркотичному стані і у випадку позитивного аналізу міг бути складений відносно нього протокол. Проте, ОСОБА_1 не цікавився результатом проведених аналізів. Крім того, як зазначив сам захисник в своїх запереченнях ОСОБА_1 вже не вперше було зупинено із зазначених підстав співробітниками поліції. Таким чином, процедура проведення вказаного огляду останньому мала бути відома. Окрім того, вказана обставина не підтверджує та не спростовує вини останнього. Доводи сторони захисту, про те що акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5867, як і медичний висновок КП «ОМПЦЛЗС» № 5867 від 28.12.2020 складений з порушенням умов Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, суд не приймає до уваги та відноситься до них критично з огляду на наступне. Як встановлено під час судового слідства вказаний акт, на підставі якого складено медичний висновок № 5867 відносно ОСОБА_1 за результатами проведення медичного огляду, яким було встановлено факт перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, було складено повноважною особою - лікарем закладу охорони здоров`я з дотриманням вимог Інструкції під № 1452/735 від 09.11.2015 року. Разом з тим, жодним нормативно-правовим актом, зокрема і вищенаведеною Інструкцією, якою встановлені вимоги до додатків до неї, зокрема і до бланків висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи будь-яких іншим законодавчим чином, не передбачено зазначення вимог у висновку кількісного показника наркотичних речовин, а тому, посилання сторони захисту на ту обставину, що у висновку не зазначено кількісного показника наркотичних речовин у сечі ОСОБА_1 , як на підставу неналежності та недопустимості його як доказу, суд не приймає до уваги та відноситься до них критично. Інші доводи сторони захисту, фактично зводяться до не погодження із суттю протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак не приймаються судом до уваги. Поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду, його невизнання вини, суд розцінює як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судовій ситуації, та як спосіб уникнути відповідальності за вчинені адміністративні порушення. Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права - однин з основоположних принципів демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення. Враховуючи викладене, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , необхідно визнати винним за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Згідно ст.35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 має бути накладено стягнення в межах санкції ч. 1ст.130КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно з ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року(зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.33-35,130,221,245,276-280,283-287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 гривень. Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення. Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці. Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м Дніпропетровська. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко