ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в ресторані «Dellini» на посаді менеджера, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 723, ОСОБА_1 , 03.11.2021 року, о 19 год. 10 хв., в порушення вимог підпунктів 1, 9 пункту 22 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та пунктів 2, 8 Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 13 від 06.10.2021 року, перебуваючи на своєму робочому місці, за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 2, ресторан «Dellini» ТОВ «Глієр», допустила недотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, а саме: перебування відвідувачів у ресторані без засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають рот та ніс; не забезпечено централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), не здійснюється їх дезінфекція щоденно; не проведено інструктаж (навчання) щодо дотримання протиепідемічних заходів, правил використання засобів індивідуального захисту та їх утилізації, а також не здійснюється вимірювання температури тіла відвідувачів ресторану безконтактним методом, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася.

Адвокат Бобович М.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити провадження по справі на підставі ст. 256, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 та підтвердження її повноважень на регулювання роботи закладу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні у ній докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суд враховує, що в будь-якому випадку матеріали справи не містять жодних доказів порушення вимог Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 13 від 06.10.2021 року, які би утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в тому числі відсутні і докази того, що саме на ОСОБА_1 покладено обов`язок щодо забезпечення дотримання карантинних заходів, також відсутні пояснення клієнтів, що перебували у закладі на момент вчинення інкримінованого правопорушення на підтвердження або спростування пояснень особи, відносно якої складено протокол.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України судом не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Таким чином вважаю, що докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 44-3 п. 1, 247 ч. 1, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя