ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., захисника Бережнова Є.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.01.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

в с т а н о в и в:

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 09.10.2020 року о 09 год. 00 хв. в м. Миколаєві, вул. Новозаводська, 5, перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, чим порушив пункт 10.2 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року.

Таким чином, своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову суду скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі ч.2 ст. 285 КУпАП та звільнити його на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, не був присутнім під час розгляду справи, про судові засідання належним чином не повідомлявся та не мав уяви про судовий розгляд.

Вказує, що постанову суду отримав лише 26 січня 2021 року поштою.

Вважає, що подією правопорушення, а саме відсутність документів не заподіяно значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, то така подія є малозначною та це не було враховано судом.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є інвалідом з дитинства, вчинене ним правопорушення не спричинило шкоди інтересам держави та громадянам, а тому суд повинен був звільнити його від адміністративної відповідальності.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в судовому засіданні, не отримував повідомлень про час та дату судових засідань, отримав копію ухвали поштою лише 26.01.2021 р., суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду був пропущений апелянтом з поважних причин і відповідно до вимог ст. 289 КУпАП підлягає поновленню.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 1 Постанови №641, з 01 серпня до 31 жовтня 2020 року на території, у тому числі, м. Миколаєва з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено карантин.

Згідно ж підп. 2 п. 10 вказаної Постанови №641, на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу.

Системний аналіз зазначених законодавчих актів дозволяє дійти висновку, що до об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП входить, в тому числі перебування особи у період дії карантину на вулицях без документів, що посвідчують особу.

В той же час, згідно п. 43 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року, визнано такими, що втратили чинність ряд постанов уряду, згідно з переліком, що додається.

Відповідно до п.1 Переліку Постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, відноситься п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020р., №63, ст. 2029).

Зазначені зміни набули чинності, згідно п.44 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року з 19 грудня 2020 року.

За загальним правилом закону зворотної сили немає. Проте ч.2 ст.8 КУпАП встановлює, що закони, які пом`якшують, або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Зазначене положення повністю дублює і відповідає аналогічному положенню ст. 5 Конституції України. В офіційному тлумаченні цієї норми Конституційний Суд України у своєму Рішенні (у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) 9 лютого 1999 року, Справа №1-7/99) зазначив: «Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи) і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті».

Як вбачається з матеріалів справи, постанову суду було винесено 05.01.2021року, тобто в той час, коли притягнення особи до адміністративної відповідальності за підпунктом 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року втратив чинність.

Таким чином, зазначене провадження підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Міняйло М.П.