П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №458193 від 09.12.2021 року, складеного ДОП Подільського УП ГУ НП у м. Києві лейтенантом поліції І. Мікуліним, 05.12.2021 року, по вул. Хорива, 15 переслідує гр. ОСОБА_2 , погрожує та висловлювався нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що домашнього насильства психологічного характеру над колишньою дружиною не вчиняв. Повідомив, що існує спір між ним та дружиною щодо спільної дитини, яку дружина йому не дає. 05.12.2021 року приїхав в смт. Гостомель, де проживає дружина, дідусь вивів дитину до нього на вулицю на прогулянку. Він забрав дитину в м. Київ і намагався віддати заяву, нотаріально посвідчену, про те, що 08.12.2021 року зобов`язується віддати дитину матері. 05.12.2021 року, ввечері, біля 20 год., в м.Київ почали з`їжджатися родичі дружини, дитину він віддав. Вказав, що ніяких повідомлень з погрозами на адресу колишньої дружини не направляв, з дружиною того дня, коли складено протокол, не бачився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кшевецька І.В. просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням, а саме заява ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення була подана до Подільського УП ГУ НП у м. Києві 07.12.2021 року, протокол складений 09.12.2021 року. Зазначила, що за адресою АДРЕСА_2 , яка є адресою батьків дружини ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не перебував, з дружиною ОСОБА_2 не бачився, лише була смс-переписка. Зазначила, що протокол, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає дійсності.

Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що протягом року її колишній чоловік ОСОБА_1 їй погрожує. 05.12.2021 року він самовільно забрав доньку, яку повернув на наступний день. Погрози виразились в смс повідомленнях.

ОСОБА_2 та її захисник адвокат Ніколаєв І.С. просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності та ознайомившись із долученими до справи матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами цього ж Закону закріплено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із вищевказаних пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що між ними виник конфлікт, спір за дитину.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє настильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 .

Як зазначила ОСОБА_2 , відносно неї 05.12.2021 року ОСОБА_1 нецензурно не виражався. Окрім того підтвердила, за адресою, зазначеною в протоколі АДРЕСА_2 (адреса батьків ОСОБА_2 ), ОСОБА_1 не перебував.

З даних, які містяться у матеріалах справи не вбачається того, що дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» розповсюджується на правовідносини, які мали місце між потерпілою та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлена, а наявність конфлікту, спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. В. Казмиренко