Єдиний унікальний номер 225/69/21
Номер провадження 33/804/77/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2021р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Ситніку Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2021р., якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Солодководне Розівського району Запорізької області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655 грн.,
в с т а н о в и л а :
Постановою Дзержинського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655 грн.
Постанова суду першої інстанції оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:

- вважає постанову необґрунтованою, винесеною з порушенням діючого процесуального законодавства України про адміністративні правопорушення, без урахування всіх обставин;

- зазначає, будь-яких повісток про виклик, а також постанови суду він не отримував, 22.01.2021р. йому стало відомо про існування постанови з ЄДРСР, розгляд справи проведено без його участі, та він посилаючись на ст.ст.268, 277-2 КУпАП, ст. 19 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає це грубим порушенням його права на захист;

- вказує, що ніяких заяв він особисто не подавав та не прохав Дзержинський міський суд Донецької області розглянути справу у його відсутність;

- вважає, що правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП він не вчиняв та його було притягнено до адміністративної відповідальності не в спосіб, передбачений КУпАП, що суперечить ст. 19 Конституції України;

-зазначає, що він не є військовослужбовцем і службу у в/ч НОМЕР_1 не проходить;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було повідомлено належним чином, проте у судові засідання він жодного разу не з`явився, надсилаючи заяви, по-перше, про відкладення розгляду справи на два тижні, оскільки він звернувся за правовою допомогою до Маріупольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, суд апеляційної інстанції задовольнив зазначене клопотання, відклав розгляд справи на 01.03.2021р. на 13-00 год., про що належним чином повідомив ОСОБА_1 , але він у зазначений час, не з`явився до суду апеляційної інстанції, надавши заяву про неможливість призначення йому захисника з Маріупольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та прохав розглянути його апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 14.12.2020р. близько 15-30 год. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , знаходячись в розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в м.Торецьк Донецької області (в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей), в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений представниками командування підрозділу військової частини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Судом першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення зазначено, що його винуватість підтверджена протоколом серії ДНК № 4097 від 14.12.2020р., актом № 8/2020 від 16.08.2020р., особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; довідкою № 1512 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» Донецької області від 14.12.2020р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів; рапортом командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено що суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повно та всебічно дослідив протокол про адміністративне правопорушення, визнав його таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є належним та допустимим доказом, та надав йому оцінку у сукупності з іншими доказами у справі, а саме рапортом командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про виявлення 14.12.2020р. о 15-30год.старшого прапорщика ОСОБА_1 командира ВТЗ у стані алкогольного сп`яніння; особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який свою винуватість у вчиненні вказаного правопорушення визнав, та показав, що дійсно 14.12.2020р. близько 14-00 год. вжив на території військової частини НОМЕР_1 м.Торецьк 200гр горілки; довідкою № 1512 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» Донецької області від 14.12.2020р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, та не встановив підстав, які б вказували на відсутність в діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, суд в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, поклав вказані вище докази, ретельно дослідив зміст цих доказів та дав їм відповідну оцінку. Судом були зіставлені ознаки фактично вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які обґрунтовані фактичними обставинами справи, та судом зроблений висновок про їх відповідність.

Доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 та неналежне його повідомлення про час та дату розгляду справи, не є слушними та спростовується матеріалами справи, а саме клопотанням ОСОБА_1 , яке написано ним власноруч, що не викликає жодних сумнівів, та в якому він прохає суд розглянути справу без його участі, оскільки до суду з`явитися не має можливості з причини виконання обов`язків військової служби на лінії зіткнення, з матеріалами справи ознайомлений, винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнає (а.с. 8).

Будь-які інші письмові заяви ОСОБА_1 , у тому числі щодо надання часу для підготовки та залучення адвоката в суді першої інстанції, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладання розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, тому порушень судом першої інстанції ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не є військовослужбовцем, є також необгрунтованими, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме витягом з наказу № 115 від 31.05.2019р., згідно якого старшого прапорщика ОСОБА_1 з 01.06.2019р. призначено на посаду командира взводу технічного забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с. 6), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2020р. № 247, згідно якого з 13.12.2020р. вважати ОСОБА_1 таким, що відбув у відрядження до пункту тимчасової дислокації (м. Торецьк) з метою участі та виконання службових завдань на лінії бойового зіткнення на глибину ротних та взводних опорних пунктів першого ешелону оборони Об`єднаних Сил (а.с. 7), службовою характеристикою на старшого прапорщика ОСОБА_1 , згідно якої останній займає посаду командиру взводу технічного забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не вчиняв інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, також не є обґрунтованими з огляду на таке.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДНК-2 № 4097 від 14.12.2020р. старший прапорщик ОСОБА_1 14.12.2020р. близько 15-30 год., військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 в м. Торецьк, Донецької області (в районі проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей), в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений представниками командування підрозділу військової частини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (а.с.1).

З письмових пояснень ОСОБА_1 у зазначеному протоколі вбачається, що він ознайомився зі змістом протоколу, свою винуватість у вчиненні вказаного вище правопорушення визнав, дійсно 14.12.2020р. близько 14-00 год. вжив на території військової частини НОМЕР_1 м.Торецьк близько 200 гр горілки (а.с.1).

Відповідно до довідки № 1512 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» Донецької області від 14.12.2020р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, ОСОБА_1 14.12.2020р. перебував у гострої інтоксикації внаслідок вживання алкогольних напоїв (а.с. 3).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисних діях вживання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, а також виконання службових обов`язків у нетверезому стані.

Кваліфікуючі ознаки вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Згідно ЗУ «Про оборону України», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Верховний Суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, висловив думку про дотримання правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші).

Таким чином, оскільки Верховним Судом сформована правова позиція в зазначених вище рішеннях, щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, передбачає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, які підтверджені належними доказами, та досліджені та оцінені судом, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то воно накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, а саме в межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, його особи, ступеню його винуватості, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655 грн., залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2021р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655 грн., залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя