КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №369/10564/21 Головуючий у 1 інстанції: Хрипун С.В.

Провадження №33/824/4452/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

09 грудня 2021 року Київський апеляційний суду в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 16 липня 2021 року о 15 год 00 хв. ОСОБА_1 разом з начальником Служби у справах дітей ОСОБА_3 з`явилася за адресою: АДРЕСА_1 , для зустрічі та спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно розпорядження Києво-Святошинської РДА №577 від 02 вересня 2020 року. ОСОБА_2 відмовився передати дитину матері, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року провадження по справі закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 5 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП та притягнути його до відповідальності.

В апеляційній скарзі зазначає, що законодавство визначає можливість оскарження рішення органу опіки та піклування з дня його винесення, а не з дня його отримання, а тому суд першої інстанціїдійшов до неправильного висновку, що розпорядження №577 не набрало законної сили та не було обов`язковим для виконання.

Вказує, що станом на момент розгляду справи будь-яка ухвала щодо зупинення виконання розпорядження №577 відсутня, відтак таке розпорядження є чинним та таким, що підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За положеннями ч. 5 ст. 184 КУпАП невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах тих обставин, які викладені в протоколі.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, як це передбачено вимогами ст. 256 КУпАП, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 16 липня 2021 року о 15 год 00 хв. ОСОБА_1 разом з начальником Служби у справах дітей ОСОБА_3 з`явилася за адресою : АДРЕСА_1 , для зустрічі та спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розпорядження №577 від 02 вересня 2020 року Києво-Святошинської РДА. ОСОБА_2 відмовився передати дитину матері - не виконує рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 вересня 2020 року №577 визначено способи участі матері ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 , встановивши їй наступний графік спілкування з дитиною: щомісяця з 15 години першої, третьої п`ятниці до 18 години першої, третьої неділі, 50% канікулярного періоду, в інші дні за попередньою домовленістю між батьками. Батька ОСОБА_2 повідомлено про відповідальність, передбачену ч. 5 ст. 184 КУпАП, за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 вересня 2020 року №577 оскаржене ОСОБА_2 до Святошинського районного суду м. Києва, що підтверджується ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконним та скасування розпорядження (справа №759/19904/20).

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16 липня 2021 року розгляд справи №759/19904/20 щодо оскарження розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 вересня 2020 року №577 не був завершений.

Оскільки розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 вересня 2020 року №577 не набрало законної сили та не було обов`язковим для виконання, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2 та відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний ОСОБА_2 , йому не роз`ясненні права та обов`язки.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Отже, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постановуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко