Справа № 241/1391/21
Провадження № 3/222/745/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., при секретарі Темір В.В., за участю прокурора Яруша Р.Ф., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Спруцка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське справу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, за матеріалами, що складені Управлінням стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ялта Мангушського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу № 546 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 25.08.2021 року складеного в с. Ялта старшим оперуповноваженим УСР в Донецькій області ДСР НП України капітаном поліції Касьяновим О.І., ОСОБА_1 , займаючи посаду старшого секретаря Першотравневого районного суду Донецької області та будучи згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 12.04.2021 року о 14-42 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 03.02.2021 року його призначено на посаду старшого секретаря Першотравневого районного суду Донецької області. Перед призначенням на зазначену посаду ним до Єдиного державного реєстру декларацій подано декларацію кандидата на посаду за звітний 2020 рік. Разом з тим, він помилково вважав, що оскільки він вже подав декларацію кандидата на посаду, то не повинен був подавати щорічну декларацію за 2020 рік. Він був впевнений в тому, що виконав всі вимоги антикорупційного законодавства. Проте, на початку квітня 2021 року, він дізнався про необхідність подання щорічної декларації, а тому негайно приступив до її заповнення та подав дану декларацію 12.04.2021 року. Зазначає, що у його діях не було будь-якого умислу на несвоєчасне подання щорічної декларації за 2020 рік та уникнення фінансового контролю за його доходами, оскільки він не приховував доходи при подачі декларації кандидата на посаду. Також зазначив, що на даний час закінчилися строки

притягнення його до адмінвідповідальності передбачені КУпАП. Просив провадження по справі закрити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Спруцко В.І. підтримав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім цього, зазначив, що справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч.4 ст. 38 КУпАП, оскільки датою виявлення правопорушення, враховуючи усталену судову практику, є не дата складання протоколу (25.08.2021 року), а дата коли уповноважений суб`єкт дізнався про факт неподання відповідної декларації, тобто в даному випадку 23.06.2021 року, коли УСР в Донецькій області отримало від Департаменту стратегічних розслідувань НПУ матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, про що також надав письмове клопотання.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності та його захисника, розглянувши письмове клопотання захисника, враховуючи думку прокурора, який під час судового розгляду підтримав висновок про обґрунтованість складеного адміністративного корупційного протоколу та вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, приходжу до наступного.

Так, згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх перебачити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,

яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за частиною 1 статті 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, під час розгляду справи встановлено, що згідно наказу керівника апарату Першотравневого районного суду Донецької області № 4-к від 02.02.2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого секретаря Першотравневого районного суду Донецької області з 03.02.2021 року та присвоєно 9 ранг державного службовця категорії «В» з 03.02.2021 року (а.с. 27).

02.02.2021 року ОСОБА_1 під особистий підпис попереджений про обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції» стосовно державних службовців, а також він ознайомлений із посадовою інструкцією старшого секретаря Першотравневого районного суду Донецької області (а.с. 22-26).

Частиною 6 статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про державну службу» такі посади відносяться до категорії «в» (п.3 ч.2 цієї статті).

Згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи старшим секретарем Першотравневого районного суду Донецької області, є суб`єктом декларування відповідно до абзацу 15 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 вказаного Закону.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Відповідно до п.п.1 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

13.05.2021 року до Національного агентства з питань запобігання корупції за вх. № 05/36959/21 надійшло повідомлення № 1/110/2021 від 12.04.2021 року про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, складене консультантом (по роботі з персоналом) Першотравневого районного суду Донецької області ОСОБА_2 . Це повідомлення стосувалося факту несвоєчасного подання старшим секретарем Першотравневого районного суду Донецької області ОСОБА_1 щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

В Єдиному державному реєстрі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, міститься інформація про те, що у 2021 році ОСОБА_1 подав наступні декларації: 04.02.2021 року - виправлена декларація кандидата на посаду старшого секретаря суду; 12.04.2021 року - щорічна декларація старшого секретаря суду; 19.07.2021 року - декларація після звільнення старшого секретаря суду.

В матеріалах справи міститься роздрукована послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 12.04.2021 року. З цієї послідовності вбачається, що всі дії з заповнення щорічної декларації за 2020 рік були вчиненні ОСОБА_1 12.04.2021 року та декларація була подана 12.04.2021 року о 14-42 год.

Ці обставини ОСОБА_1 не оспорював.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Корнєв та Карпенко проти України») зазначав, що провадження у справах про адміністративні правопорушення з урахуванням серйозності наслідків для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є тотожнім по своїй суті кримінальному переслідуванню особи. Тому у таких провадженнях мають бути дотримані всі гарантії прав, як і у кримінальних провадженнях.

Так, одним з основоположних принципів кримінального провадження щодо особи (а отже, і провадження у справі про адміністративне правопорушення) є принцип презумпції невинуватості, який гарантований статтею 62 Конституції України та статтею 17 КПК України.

Згідно з цим принципом особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевказане правило, цей правовий принцип має бути дотриманий під час провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Дослідивши обставини справи та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у нього умислу на несвоєчасне подання без поважних причин щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

Як зазначалося вище, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься достовірних, допустимих, належних та достатніх доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого).

Навпаки, суд вважає розумним поясненням того, що ОСОБА_1 пропустив строк подання щорічної декларації за 2020 рік, оскільки на момент закінчення встановленого законом строку подання даної декларації він пропрацював на посаді державної близько 2 місяців. Крім того, він був зареєстрований у системі декларування на сайті НАЗК лише 31.01.2021 року та до лютого 2021 року не подавав відповідних декларацій. Відомості про його майновий стан за 2020 рік у щорічній декларації від 12.04.2021 року є тотожними з відомостями у його виправленій декларації кандидата на посаду секретаря суду за 2020 рік, яка подавалася ним під час проходження конкурсу на цю посаду 04.02.2021 року.

Отже поза всяким розумним сумнівом встановлено, що у ОСОБА_1 не було причин для приховування його майнового стану за 2020 рік та, відповідно, для умисного пропуску строку для декларування.

При цьому матеріали справи цих обставин не спростовують, а суд вважає необхідним підкреслити, що ОСОБА_1 у будь-якому разі не повинний доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, з урахуванням вищезазначеного правила, сформованого практикою ЄСПЛ, правова природа протоколу про адміністративне правопорушення є такою ж, як і правова природа обвинувального акту. Отже, зазначаючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, уповноважений орган фактично висуває обвинувачення особі у вчиненні певного суспільно-небезпеченого діяння. Тому обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть допускати припущень, двозначності чи різних тлумачень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю,

враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Також слід зазначити, що закриваючи справу про адміністративне правопорушення з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП (відсутність складу адміністративного правопорушення) суддя не застосовує строки передбачені ст. 38 цього Кодексу, на застосуванні яких наполягала сторона захисту, оскільки такі процесуальні строки мають відраховуватися лише з моменту вчинення (виявлення) правопорушення, а як встановлено в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9-11, 40-1, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, її законним представником, захисником, шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець