Провадження № 33/801/185/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 рокуСправа № 127/29221/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ільніцького Ігоря Івановича, потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2021 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №031349 від 17 грудня 2020 року водій ОСОБА_1 17 грудня 2020 року о 15 год. 41 хв., в м. Вінниці на вул. Ватутіна керуючи транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1099,07 грн. витрат за проведення експертизи. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення №031349 від 17 грудня 2020 року, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (потерпілого), висновком експерта №СЕ-19/102-21/855-ІТ від 21 січня 2021 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржуване рішення скасувати, та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на його думку проведена судова автотехнічна експертиза є неповною, не підтвердженою жодними технічними даними чи розрахунками, а її висновки базуються лише на припущеннях. Вважає, що судом попередньої інстанції належним чином не оцінено надані ним пояснення, щодо відсутності в його діях порушень ПДР. Поряд з цим вважає, що суд попередньої інстанції належним чином не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, правові підстави для застосування такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки в матеріалах справи відсутні обставини, які в сукупності надали б суду можливість обґрунтовано дійти висновків про особу порушника і обрання більш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП. Крім того, заявник звертає увагу, що від наявності посвідчення на право керування транспортним засобом залежить його можливість працювати водієм і, відповідно, наявність доходу, джерел для його існування та членів його сім`ї.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю, просив змінити накладений вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік на штраф в межах санкції статті 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що зважаючи на обставини події, застосований судом попередньої інстанції вид адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 є надто суворим, а тому не заперечував щодо застосування до ОСОБА_1 більш м`якого покарання.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , а також позицію потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом серії ДПР18 №031349 від 17 грудня 2020 року водій ОСОБА_1 17 грудня 2020 року о 15 год. 41 хв., в м. Вінниці на вул. Ватутіна керуючи транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджуються сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується не лише характер вчиненого правопорушення, але й особа винного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до постанови суду при накладенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік судом не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП щодо з`ясування характеру вчиненого правопорушення, особи винного, ступеню його вини, майнового стану.

Такий висновок суду не відповідає положенням ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, судом першої інстанції у постанові суду не обґрунтовано грубе порушення Правил дорожнього руху водієм та не встановлено систематичного порушення ним порядком користування правом керування транспортними засобами.

Не встановлено таких обставин і в суді апеляційної інстанції, натомість знайшли підтвердження обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, а саме те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому до нього можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Зважаючи на викладене, із урахуванням обставин вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника, відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність у скоєнні ДТП, вважаю за необхідне змінити вид накладеного на ОСОБА_1 стягнення, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 124, 280, 287, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2021 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити, застосувавши стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн на користь держави.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: О.Ю. Береговий