ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/3394/21 Головуючий в І інстанції: Сіденко С.І.
Провадження№33/819/540/21 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Радченко С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2021 року, якою йоговизнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду 28.10.2021 року о 17:15 годині ОСОБА_1 в м.Олешки Херсонської області по вул.Пролетарській, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» держ.номер НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу , що позначений дорожнім знаком 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1, на якому перебували пішоходи, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проїхав і не зупинився перед ним, в результаті чого здійснив наїзд на пішоходів та пошкодив свій транспортний засіб. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Мотивуючи свою постанову, суд зазначив про те, що вина водія ОСОБА_1 в порушені п.18.1ПДР України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця події, поясненнями потерпілої та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи своєї вини, просить змінити оскаржувану постанову та накласти на нього адміністративне стягнення не пов`язане з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічності, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 підтвердив визнання своєї вини у вчиненому, а тому наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом під сумнів не ставиться і оскаржувана постанова суду в цій частині вважається законною та обґрунтованою.

Що стосується посилань апелянта про суворість накладеного на нього адміністративного стягнення слід зазначити про таке.

Статтею 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вимог ст. 30 КУпАП позбавлення права керувати транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і може нести загрозу життю і здоров`ю оточуючих, тому потребує особливої уважності при його керуванні.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» ДН НОМЕР_1 , під час руху був не уважним, грубо порушив ПДР внаслідок чого допустив наїзд на пішоходів, які знаходились на пішохідному переході.

З огляду на викладене, призначаючи ОСОБА_1 вид і міру стягнення суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також наслідки ДТП та вважав за необхідне накласти на нього стягнення, в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни призначеного судом виду стягнення на більш м`який.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За таких обставин, вважаю, що стягнення у виді штрафу, як менш суворий вид покарання, буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нового адміністративного правопорушення, а тому необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Доводи апелянта про те, що він визнає факт вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину визнав, у скоєному розкаюється та відсутність претензій з боку потерпілих, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, не дають підстав для застосування за вчинене ним правопорушення більш м`якого стягнення, ніж визначено судом першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 використовує транспортний засіб для заробітку і наявність водійського посвідчення є основним і єдиним джерелом його доходу, оскільки докази на підтвердження такої обставини суду не надані.

Інших доводів, які б стали підставою для зміни накладеного на ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, апелянтом не наведено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Радченко