Справа № 496/208/21
Провадження № 3/496/346/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. розглянувши матеріали, які надійшли від Полку управління Патрульної поліції в Одеський області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

тимчасово не працюючого,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01.01.2021 року о 04:44 год. в Одеській області, Біляївського району, автодорога М-05, Київ Одеса, 451-й км СП «Дачне», водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 452-й км+800м. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду справи належним чином. 01.02.2021 року, відповідно до протоколу, ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений, про що свідчить його підпис у протоколі, у зв`язку з чим розгляд справи був призначений на 04.03.2021 року, та було направлено судову повістку, на адресу яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Але до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 був повідомлений про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, та ніяким чином не цікавився розглядом справи, а судом були вжиті всі заходів для повідомлення правопорушника та дотримання ст. 268 КУпАП.

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, та строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, враховуючи дату вчинення правопорушення, з метою виявлення та притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника, та недопущення уникнення від відповідальності, суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил Дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП, як невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№083072 від 01.01.2021 року, рапортом від 01.01.2021 року та доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом..

При обранні адміністративного стягнення суд враховує фактичні обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, ч.1 ст. 122-2, ст.ст. 284, 287, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя М.Л. Пасечник

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2021 року