ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1849/21 Справа № 206/4672/21 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та його захисника Орсік О.Е. розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого та ТОВ Каскад, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні дитину, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він приблизно о 18 год. 10 хв. 21 вересня 2021 року в м. Дніпро, по вул. Роторна, буд. 2, керував авто ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу ALCOTEST 6820 ARHK0487, результат 0,55 ‰. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево.

На його думку, судом не було взято до уваги, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, остільки водія ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, та не було пояснено причин зупинки його транспортного засобу, та витребували у нього документи та почали обшук його автомобіля.

На його думку, працівники поліції грубо порушили вимоги Інструкції, остільки на проходження огляду за допомогою Драгеру вони надали трубочку-мундштук, який був без упаковки, вважає, що таким чином він не був чистий, та його не можна вважати одноразовим.

Вважає, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено відеозапис, на якому чітко видно, що його поведінка відповідала дійсності та мова чітка та розбірлива.

Апелянт зазначає, що після зупинки працівниками поліції він знаходився в стресовому стані, та підписував всі документ, які були йому надані для підпису.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Орсік О.Є. та ОСОБА_1 та апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників судового засідання, що просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 спростовані дослідженими доказами по справі, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №132384, відповідно до яких, ОСОБА_1 приблизно о 18 год. 10 хв. 21 вересня 2021 року в м. Дніпро, по вул. Роторна, буд. 2, керував авто ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу ALCOTEST 6820 ARHK0487, результат 0,55 ‰. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 підписав вказаний протокол без зауважень.

Вказаний протокол, як вбачається з його змісту, складений належним чином.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд водія ОСОБА_1 був проведений у встановленому Законом порядку. Зафіксований на бодікамери поліцейських, та за допомогою Dragerа Alkotest 6820. Результат склав 0,55 ‰ проміле. ОСОБА_1 підписав зазначений акт без будь-яких нарікань;

- роздруківкою чека вищезазначеного Драгеру, де зазначено результат,- 0,55 проміле;

- відомостями з рапорту поліцейського, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено автомобіль, водій ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та останньому було запропоновано пройти відповідний огляд на місці за допомогою Dragerа Alkotest 6820. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Результат склав 0,55 проміле. Водія ОСОБА_1 відповідно до ст.266 КУпАП було відсторонено від керування транспортним засобом;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, який також переглянуто і в апеляційному суді, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 без заперечень пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, результат склав 0,55 проміле. ОСОБА_1 від пояснень відмовився та будь-яких нарікань щодо неналежності приладу Драгеру з його боку не було.

Також вбачається, що ОСОБА_1 , після проходження огляду за допомогою Драгеру, намагався домовитись з поліцейськими, щоб вони не складали на нього протокол про адміністративне правопорушення, остільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище доказам, - не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано визнав вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають вимогам ст. 252 КУпАП та доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо недоведеності його вини у скоєному спростовані вищезазначеними доказами та є безпідставними.

Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Позицію ОСОБА_1 про невинуватість, слід вважати такою, що направлена на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, в ході апеляційного перегляду,- не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.