Справа № 163/239/21
Провадження № 3/163/271/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши направлений Хотинським ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області протокол серії АПР18 №184185 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Дільничним офіцером поліції Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області складено протокол про те, що ОСОБА_1 15.04.2020 здійснивши перетин державного кордону України в МАПП "Ягодин", що у Волинській області, відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора), чим порушив вимоги п.5 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча про дату та місце розгляду належним чином повідомлявся; заяв чи клопотань щодо змісту протоколу та процедури його розгляду не подав.

Доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт оперуповноваженого працівника поліції.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 44-3 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зміст ст.44-3 КУпАП свідчить про її бланкетний характер, тобто порушені особою правила передбачаються не самою цією нормою, а містяться в положеннях іншого законодавства.

Обов`язкова госпіталізація осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, встановлена постановою КМ України від 11.03.2020 року № 211 (далі - постанова КМ України № 211) в редакції постанови КМ України від 02.04.2020 року № 225, яка набрала законної сили 04.04.2020 року.

При цьому станом на 15.04.2020 року, коли ОСОБА_1 перетинав державний кордон, чинною була редакція статті 31 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", яка визначала порядок створення і використання на території карантину спеціалізованих закладів охорони здоров`я з особливим протиепідемічним режимом - спеціалізованих лікарень, ізоляторів, обсерваторів.

Згідно із ч.3 ст.31 вказаного Закону України визначено, що особам, які виявили бажання залишити територію карантину до його відміни, необхідно протягом інкубаційного періоду відповідної хвороби перебувати в обсерваторі під медичним наглядом і пройти необхідні обстеження. Після закінчення терміну перебування в обсерваторі з урахуванням результатів медичного нагляду та обстежень їм видається довідка, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Редакція ч.4 ст.29, ст.31 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якими КМ України наділено правом встановлювати підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів), набула чинності з 18.04.2020 року відповідно до Закону України від 13.04.2020 року № 555-IX.

Тим самим, на момент перетину кордону ОСОБА_1 законом встановлювався обов`язок госпіталізації до обсерватора лише в разі виїзду із території карантину. За обставинами цієї справи ОСОБА_1 , навпаки, в`їжджав на територію карантину, який був оголошений по всій території України.

Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права, законності, поділу державної влади, безперервності, колегіальності, солідарної відповідальності, відкритості та прозорості. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.4 того ж Закону визначено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. Організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно із ч.1 ст.49 того ж Закону Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Отже, станом на 15.04.2020 року постанова КМ України № 211 в частині покладення на ОСОБА_1 обов`язку обов`язкової госпіталізації до обсерватора суперечила Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", оскільки не відповідала повноваженням КМ України покладати на особу обов`язок обов`язкової госпіталізації до обсерватора у зв`язку із запровадженням карантину.

Через це постанова КМ України № 211 до досліджуваних подій не може застосовуватись, а її порушення не утворює складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

З наведеного вбачаються підстави для висновку про те, що доказів вчинення ОСОБА_1 передбаченого ст.44-3 КУпАП правопорушення не здобуто і на розгляд протоколу не надано, а отже - в його діях відсутній склад цього правопорушення.

Згідно із п.1 ст.247 МК України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Крім цього, протокол АПР18 №184185 складено 17.04.2020, а на розгляд Любомльського районного суду Волинської області він надійшов лише 03.02.2021, отже на час розгляду справи збігли строки накладення стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета