Справа № 308/1261/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю секретаря судового засідання - Просяник В.С., прокурора - Цар І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , який обіймав посаду помічника чергового чергової частини сектору моніторингу Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області по 12.10.2020 року,

будучи у відповідності до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування, на якого поширюється дія вказаного Закону, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію перед звільненням, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, а саме, подав таку декларацію лише 24.01.2021 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він, являючись суб`єктом декларування в порушення вимог ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», припинивши 12 жовтня 2020 року діяльність пов`язану з виконанням функцій держави не своєчасно, 24.01.2021 року, без поважних причин, подав декларацію перед звільненням. Також, зазначив, що вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі доказами, згідно вимог закону проведено перевірку та складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності призначити мінімальне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, пояснив, що дійсно після звільнення зі служби в поліції не подав вчасно декларацію (перед звільненням). Вказане сталося через закінчення строку дії електронного ключа. Подав декларацію перед звільненням лише 24.01.2021 року. Просив його суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Статтею 1 Закону №1700-VІІ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із підпунктом «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є: поліцейські.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Закарпатській області від 14.02.2020 №40 о/с по особовому складу ОСОБА_1 вперше прийнято на службу в поліцію, помічником чергового чергової частини сектору моніторингу Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області (а.с. 10).

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно наказу ГУНП в Закарпатській області від 09.10.2020 №214 о/с по особовому складу відповідно до ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.5 (через службову невідповідність) капрала поліції ОСОБА_1 , помічника чергового чергової частини сектору моніторингу Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області з 12.10.2020 року (а.с. 11).

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно п.5 ч.1, ч.5 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Так, у відповідності до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за №959/29089, (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19) декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Крім того, відповідно до п.2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 19 від 10.06.2016 року «Про затвердження Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупціїпро випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій» припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, отримавши 12.10.2020 року трудову книжку, на протязі 20 робочих днів, а саме до 00 годин 00 хвилин 10.11.2020 року зобов`язаний був подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

При цьому, як вбачається з долучених до протоколу даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 24.01.2021 року о 13:09 подав декларацію (перед звільненням), тобто несвоєчасно (а.с. 8).

Поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) ОСОБА_1 не навів, як і не надав доказів на підтвердження наявності таких.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, окрім визнання вини, підтверджується також зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом №4 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.01.2021 року, який складено уповноваженою особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; рапортом старшого оперуповноваженого ВОР Закарпатського управління ДВБ НП України Токарчик М. від 27.01.2021р., даними витягу з Єдиного державного реєстру декларацій з відомостями щодо ОСОБА_1 , наказом від 09.10.2020 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, відповідно до якого у нього виник обов`язок подачі декларації (перед звільненням) уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпискою від 12.10.2020 року згідно якої ОСОБА_1 отримав трудову книжку, про що свідчить його підпис та ознайомлення щодо подачі декларації.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 являючись суб`єктом декларування, здійснив несвоєчасне подання, без поважних причин, декларації (перед звільненням) після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, приходжу до висновку, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України "Про запобігання корупції", суддя ,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: Н.Б. Шумило