Справа № 465/7122/21 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/1829/21 Доповідач в 2-й інстанції: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Цибака Ореста Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року про накладення грошового стягнення та постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування постанови Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року,

встановив:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року накладено грошове стягнення за безпідставне неприбуття до суду та неповідомлення причин неявки в розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4540 грн.

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2021 року, відмовлено в задоволенні клопотання від 22 листопада 2021 року, поданого захисником Цибаком О.В. про скасування постанови Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року про накладення грошового стягнення на ОСОБА_1 за безпідставне неприбуття до суду та неповідомлення причин неявки у справі № 465/7122/21.

Згідно з постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №265164, 25.08.2022 о 17 год 53 хв у місті Львові на вулиці Княгині Ольги - Наукова ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до техніч них пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

В чергове судове засідання, яке відбулося 16.11.2021р. правопорушник ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Зі слів захисника правопорушника - адвоката Цибака О.В., ОСОБА_1 не прибув в судове засідання у зв`язку з поганим самопочуттям, разом з тим жодних підтверджуючих документів даних обставин суду не надав. З огляду на викладене, суд визнає, що в діях правопорушника ОСОБА_1 , який не прибув в судове засідання без поважних причин, очевидним є прояв неповаги до суду.

Згідно з постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2021 року, 22 листопада 2021 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Цибаком О.В. подано клопотання про скасування постанови Франківського районного суду м. Львова від 16.11.2021р. про накладення грошового стягнення. Клопотання мотивує тим, що 16.11.2021 ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання з поважних причин, оскільки занедужав, що підтверджується медичним висновком №Р2РХ-ЕА3Т-2ММ7-АССК від 17.11.2021. Зазначає, що дані дії не є проявом неповаги до суду, адже у ОСОБА_1 були поважні причини для неявки в судове засідання. Відтак, просить скасувати постанову від 16.11.2021.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що оскільки в Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б регулювала порядок розгляду питання застосування до учасників судового процесу заходів процесуального примусу за невиконання вимоги суду, а Кодекс адміністративного судочинства України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України мають відповідні норми, суддя вважав, що при вирішенні даного питання слід застосовувати аналогію права.

Не погоджуючись з даними постановами ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року про накладення грошового стягнення та постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2021 року скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вищевказані постанови суду першої інстанції є незаконними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Апелянт звертає увагу на те, що у судове засідання, 16.11.2021 він не з`явився з поважних причин, оскільки занедужав, що підтверджується медичним висновком від 17.11.2021 (належним чином завірена копія знаходиться у матеріалах справи).

Відтак, зазначає, що перша неявка особи у судове засідання з поважних причин не може вважатися проявом неповаги до суду.

Вказує на те, що судом першої інстанції необґрунтовано, чому медичний висновок від 17.11.2021 визнаний неналежним доказом, адже те, що початок хвороби (тобто початок періоду непрацездатності) визначений днем раніше, ніж виписана така довідка, не може бути причиною його неналежності, оскільки звернення хворого наступного дня після початку хвороби до лікаря і повідомлення його про своє погіршення стану здоров`я ще з минулого дня є нормальною медичною практикою.

У додаткових письмових поясненнях, поданих до суду апеляційної інстанції 17.12.2021, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Цибак Орест Володимирович зазначає, що принцип законності вимагає, аби на обвинуваченого не накладалось покарання суворіше, ніж те, яке встановлене за правопорушення, у котрому його визнано винним.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. на користь держави, а за безпідставне неприбуття до суду та неповідомлення причин неявки в розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4540 грн. Відтак, покарання за неприбуття суворіше, аніж за основне правопорушення, яке розглядалося судом першої інстанції.

Зазначає, що оскільки санкція ст. 124 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, то таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст.2 Протоколу №7 ЄСПЛ.

Вказує на те, що застосування аналогії права в цьому випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Цибака О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

З огляду на вищенаведене, постанова про накладення грошового стягнення за безпідставне неприбуття до суду та неповідомлення причин неявки не входять до переліку рішень, які передбачені ст. 284 КУпАП.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

На переконання апеляційного суду, аналогія закону та аналогія права допускається для застосування судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб та лише у випадку взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини.

З огляду на викладене, в даному випадку застосування аналогії права є недопустим і безпідставним.

Апеляційний суд прийшов до переконання, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено грошове стягнення та постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування постанови Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року, скасувати.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.