ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/881/19 Головуючий суддя І інстанції Бугера О. В.
Провадження № 33/818/690/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

15 грудня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Новакова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Новакова А.І. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 21.01.2019 року о 22-40 год. в м.Харкові по вул. Фр. Крала, 45, керував транспортним засобом ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого складено протокол про адміністративне правопорушення ОБ № 181420 від 21.01.2019 року.

Крім того, ОСОБА_1 , 21.01.2019 року о 22-50 год. в м. Харкові по пр. Олександрівському, 70, керував транспортним засобом ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та проблискових маячків синього та червоного кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius по вул. Фр. Крала, 45, чим вчинив правопорушення передбачене ст.122-2 КУпАП, внаслідок чого складено протокол про адміністративне правопорушення ОБ №181419 від 21.01.2019 року.

Не погодившись з цим рішенням захисник ОСОБА_1 адвокат Новаков А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає вказану ухвалу незаконною, такою, що прийнята за відсутністю належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на відеозаписах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення взагалі відсутній факт керування автомобілем як ОСОБА_1 так і будь-якою іншою ідентифікованою особою. Отже, він не є водієм і не зобов`язаний проходити ніякі огляди на стан сп`яніння. Крім того, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП містять логічні суперечності, як в безумовному порядку мали б трактуватися суддею на користь ОСОБА_1 , враховуючи те, що протоколи оформлені стосовно якогось абстрактного водія і службовими особами зацікавленими саме в притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Новаков А.І. просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року у, посилаючись на те, що ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції присутній не був, копія оскаржуваної постанови взагалі не надсилалась, тому вважає, що строк ним було пропущений з поважних причин.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та оскарження судових рішень відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Новакова А.І.

В судове засідання суду апеляційної ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки. Причин неявки суду не повідомив.

Разом з тим, в судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Новаков А.І., який повідомив про те, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, однак з`явитися не може у зв`язку з перебуванням на військовій службі за контрактом, надав йому повноваження та їх позиція узгоджена, а також надав дозвіл на проведення розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції без його участі.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 але за участю його захисника - адвоката Новакова А.і., виходячи з доводів апеляційної скарги та відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. п. 2.4, 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, які містяться в: протоколах про адміністративні правопорушення серії ОБ № 181420 від 21.01.2019 року та ОБ № 181420 від 21.01.2019 року; поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , диску з відеозаписом події, що мала місце 21.01.2019 року.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення вбачається, що 21.01.2019 року о 22-40 год. ОСОБА_1 в м.Харкові по вул. Фр. Крала, 45, керував транспортним засобом ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого складено протокол про адміністративне правопорушення ОБ № 181420 від 21.01.2019 року (а.с 1).

Крім того, ОСОБА_1 , 21.01.2019 року о 22-50 год. в м. Харкові по пр. Олександрівському, 70, керував транспортним засобом ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та проблискових маячків синього та червоного кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius по вул. Фр. Крала, 45, чим вчинив правопорушення передбачене ст.122-2 КУпАП, внаслідок чого складено протокол про адміністративне правопорушення ОБ №181419 від 21.01.2019 року (а.с.3).

Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

З відомостями цих протоколів ОСОБА_4 був ознайомлений, однак він підпису відмовився.

Разом з цим, належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чиннимз аконодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколів про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 22.01.2019 року в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі КНП ХОР ОНД, а також відмовився від підпису в протоколі ОБ № 181420 від 21.01.2019 року, протоколі №181419 за ст. 122-2 КУпАП (а.с.5).

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.

Крім того, дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що працівники поліції дійсно запропонували водієві ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі КНП ХОР ОНД, однак ОСОБА_1 відмовився.

З цього відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 дійсно на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та проблискових маячків синього та червоного кольору, не зупинився, намагався втекти від працівників поліції, які почали його переслідувати на автомобілі, після зупинки автомобіля, деякий час блокував двері та не виходив з автомобіля, після цього вийшов та почав запевняти працівників поліції, що він нібито не є водієм, не керував автомобілем.

Також, на відеозапису ніяких осіб, крім ОСОБА_1 та іншої особи, якій передано право керування транспортного засобу, не вбачається.

За таких обставин, суд ставиться критично до пояснень захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки факт керування транспортним засобом іншою особою не підтверджено будь-якими відомостями, а тому, апеляційний суд розцінює такі пояснення, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

При цьому належить врахувати, що відеозапис працівників поліції не є єдиним доказом, завдяки якому зафіксовано адміністративне правопорушення. Визначальними є відомості протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний належним працівником поліції, свідками та пояснення свідків, що залучені у якості додатку до протоколу. На підставі відеозапису встановлюються додаткові відомості про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду в судовому засіданні захисник підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити та закрити провадження у справі. Пояснив, що факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на відеозаписі, який надано працівника поліції не зафіксовано. Однак хто керував транспортним засобом захисник пояснив, що йому невідомо. Вказав, що висловлює свою позицію, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а як він там зупинився йому це невідомо. Також зазначив, що йому невідомо чи оскаржував ОСОБА_1 рішення, дії чи бездіяльність працівників поліції.

Разом з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України. Апеляційний суд, на наявністю таких відомостей, вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до вимог ст. 10 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, нерозбірлива мова.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини протии безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніннянеобхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи відомості, що є наявними в цьому провадженні про послідовність дій, стосовно події, що зафіксована у протоколі вбачається, що ОСОБА_1 , 21.01.2019 року о 22-40 год. в м.Харкові по вул. Фр. Крала, 45, керував транспортним засобом ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішенняЄвропейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вище наведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс протии Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 КонституціїУкраїни, а також статті 17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 , п. 2.4, п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за за ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Новакова А.І. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Новакова А.І. залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року- залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков