Справа № 136/223/21
провадження №3/136/76/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянку України, непрацюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувану до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Із протоколу слідує, що 02.02.2021 о 16:00 год., АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 , ображала нецензурною лайкою свою дочку гр. ОСОБА_3 , позбавила права користуватися майном потерпілої, внаслідок чого було заподіяно шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Такими своїми діями ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Такі дії ОСОБА_2 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала. Суду пояснила, що 02.02.2021 о 16:00 год. вона знаходилась в належному їй будинку, в якому проживає разом із чоловіком та онуками дітьми її дочки ОСОБА_3 , остання залишила дітей на її вихованні вже більш як два місяці, оскільки влаштовує своє особисте життя чому вони з чоловіком не заперечували. Утім останнім часом у них з дочкою постійно виникають сварки та непорозуміння, так як усі отриманні кошти на дітей вона витрачає на власні потреби, не купує дітям необхідних речей, а поклалась на них. Під час сварки дочка її ображала чим заподіяла їй душевного болю та страждань, оскільки не було оцінено її працю щодо виховання та утримання онуків.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що останнім часом між нею та матір`ю виникають постійно непорозуміння, 02.02.2021 о 16:00 год., АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 забрала у її сина мобільний телефон, у зв`язку із чим той вчинив істерику, а вона ображала матір, сварка між ними була обопільною.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, потерпілої, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України від 07.12.2017 N 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що сварка із дочкою спричинили їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, невдячність за догляд онуків, що завдало шкоди її психічному здоров`ю.

Судом встановлено, що пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються із письмовими поясненнями долученими до матеріалів справи та наданими у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_3 .

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 173-2 ч.1, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С.В. Шпортун