П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №460242 від 17.10.2021 року, ОСОБА_1 17.10.2021 року об 11 годині 50 хвилини, перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Заболотного, 48-а, будучи адміністратором хостелу, приймала відвідувачів у хостелі та заселяла відвідувачів, чим порушила вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №460242 від 17.10.2021 року - ОСОБА_1 не з`явилась, хоч про час і місце його проведення була повідомлений у встановленому законом порядку, а тому надходжу до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляду даної справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення встановлені статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно частини першої якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, однак вказаний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вказаним вимогам процесуального закону на підставі наступного.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б стверджували, що ОСОБА_1 є посадовою особою (адміністратором) хостелу до повноважень якої входить відповідальність за роботу вказаного закладу та обслуговування клієнтів, а відтак вона не може виступати суб`єктом адміністративного правопорушення, яке поставлено їй у вину.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані: покази свідків, технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження, інші документи, які б стверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - здійснення прийому відвідувачів у вказаному закладі.

Таким чином, в ході судового розгляду даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правоопушення.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного надходжу до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , оскільки в ході її розгляду судом було встановлено, що в матерілах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 ч. 1 п. п. 1, 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Первушина