Справа № 944/6387/21
Провадження №3/944/3806/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 587871 від 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 31 жовтня 2021 року о 14 год 00 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яке проявилося у формі образ, погроз фізичною розправою та шарпанням за верхній одяг, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Дана подія відбувалася в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого йому могла бути завдана шкода у формі психологічного насильства.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду пояснення, у якому зазначив, що жодних доказів, крім заяви та пояснень ОСОБА_2 , того, що він вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини та малолітнього сина немає. Також звернув увагу на той факт, що протокол серії ВАБ №587871 від 08 листопада 2021 року не відповідає вимогам закону. Зокрема, ч.2 ст.254 КУпАП передбачено, що у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, він складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений 08 листопада 2021 року, у той же час в ньому зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини та малолітнього сина 31 жовтня 2021 року. З огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, а всі інші похідні від нього докази є неприпустимими, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Поситавитюк В.В. з`явився, вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення заперечили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Розділу І Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 Розділу І Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З огляду на вищевикладене слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв`язати спір.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину домашнє насильство у формі образ та погроз фізичною розправою.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, 03 листопада 2021 року в Яворівський районний відділ поліції ГУНП у Львівській області звернулася ОСОБА_2 , яка просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який 31 жовтня 2021 року, під час конфлікту між ними, накинувся на неї з кулаками, тягнув її за волосся, погрожував фізичною розправою. Також ОСОБА_2 у даній заяві зазначила, що ОСОБА_1 дані дії відносно неї вчиняв неодноразово.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 стверджує , що 31 жовтня 2021 року близько 14 год 00 хв він з сином ОСОБА_3 перебував у себе вдома за адресою : АДРЕСА_1 , коли до будинку зайшла його колишня дружина ОСОБА_2 зі своїм батьком. ОСОБА_2 пояснила, що вона прийшла забрати сина, який останні 3 місяці проживає у батька, оскільки жінка перебувала на роботі в Республіці Польща. Жінка розпочала розмову зі сварки в грубій формі, при цьому погрожувала тим, що забере сина. На прохання ОСОБА_1 заспокоїтись остання налетіла на нього з кулаками та почала бити його. У результаті такої неадекватної поведінки матері син сильно налякався та почав плакати. Дана обставина ще більше розізлила жінку і вона кинулась рвати тюлі та намагалась розбити вікно. Після цього розмова перейшла у словесну перепалку, під час якої лунали образи від обох учасників даного конфлікту. Під час намагання ОСОБА_2 зірвати штори ОСОБА_1 намагався зупинити жінку і в процесі шарпання між ними випадково зачіпив її сережку. Після вказаних подій ОСОБА_1 викликав наряд поліції.

Описані вище докази, не дають підстав вважати та не підтверджують того, що ОСОБА_1 31 жовтня 2021 року за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 .

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, даючи оцінку фактичним даним, які наявні в матеріалах справи та дослідженим в судовому засіданні обставинам справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 та ця обставина в ході розгляду справи не підтверджена.

А згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник