Провадження № 3/554/3031/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2021 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, встановлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу серії ААБ № 020020 від 21 грудня 2021 року, складеного інспектором відділу 2 роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Заряжко М. В., 21 грудня 2021 року в м. Полтаві по вул. Сінній, 49 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia НОМЕР_1 , рухаючись від вул. О. Гончара в напрямку вул. Навроцького не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на електроопору, в подальшому від удару транспортний засіб відштовхнуло на бетонний паркан, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху (далі - Правил), що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання правопорушник не викликався, оскільки процедуру притягнення його до відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з порушенням встановлених законом вимог, в зв`язку з чим суд дійшов до висновку про необхідність закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Під дорожніми умовами розуміються сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Аналіз наведених приписів нормативно-правового акту, що регулює дорожній рух свідчить, що водій під час руху зобов`язаний оцінювати дорожню обстановку та дорожні умови, чого в повній мірі не дотримався ОСОБА_1 під час руху та керування транспортним засобом, що і явилось причиною наслідків, які від цього наступили.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення та схемою до місця пригоди (а. с. 1, 2), поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив вказані обставини.

Однак, при дослідженні обставин пригоди ініціатором складення протоколу не було дотримано вимог процесуального закону при збиранні та оцінці доказів, що в кінцевому результаті призвело до сумнівного висновку про недодержання ОСОБА_1 вимог Правил та вчинення ним правопорушення, скоєння якого йому інкримінується.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу в повній мірі дотримані не були.

Судом установлено, що в Протоколі про адміністративне правопорушення не зазначається, в чому проявилось недотримання Правил водієм ОСОБА_1 , а констатується лише факт його вчинення.

Відповідно до схеми місця ДТП, яка була досліджена в суді (а. с. 2), пригода сталася по вул. Сінна, 49 в м. Полтаві, де ОСОБА_1 допустив зіткнення зі світлофорним об`єктом, а в подальшому його транспортний засіб відкинуло в паркан, проте із вказаного доказу не вбачається порушення останнім Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 12.1 Правил, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Оцінюючи діяння ОСОБА_1 , суд виходить з того, що умовами настання адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Натомість, у протоколі зазначено, лише про те, що в результаті описаної вище події механічні пошкодження отримав тільки транспортний засіб ОСОБА_1 , що також підтверджується його поясненнями, схемою ДТП, згідно з якими були пошкоджені двері з лівого боку, а також передня і задня частини його автомобіля.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожньо-транспортна пригода, це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

З аналізу наведених норм закону випливає, що збитки в розумінні п. 1.10. Правил, це втрати особи, цивільні права якої були порушені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

За наслідками пригоди цивільні права ОСОБА_1 не були порушені, оскільки заподіяння шкоди сталося з його вини.

Інших осіб, яким в результаті ДТП були б завдані збитки, немає, що слідує з протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, в якому лише констатується факт наїзду на «електроопору, в подальшому від удару ТЗ відкинуло на бетонний паркан» без зазначення, що такі зазнали пошкоджень, внаслідок чого їх власникам були б заподіяні збитки у вигляді майнової шкоди.

За диспозицією ст. 124 КУпАП відповідальність за нею настає за порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тому суд бере до уваги, що внаслідок пригоди, крім автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , інші транспортні засоби або майно чи дорожні споруди пошкоджені не були, будь-які відомості щодо протилежного в матеріалах справи відсутні, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З урахуванням вищезазначеного, об`єктивні докази, які б достеменно свідчили про скоєне ОСОБА_1 порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд вважає, що немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає закриттю за відсутності в діянні останнього складу інкримінованого йому правопорушення та події правопорушення відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко