Категорія: ст.44-3 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, не судимий, працює водієм у ПП ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 44-3 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.12.2020 року об 11:30 годині, в місті Луцьку по вулиці Львівська, 22, здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі БОГДАН А092, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в більшій кількості, аніж місць для сидіння, що передбачена характеристикою транспортного засобу, визначених у реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а саме: у кількості 34 пасажирів (25 місця для сидіння), чим порушив вимоги п.1 абз.1 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 та пп.7 п.3 абз.1 Постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення вказано неправильне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України та наявними у справі доказами не доведений факт вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення. Також вказує на те, що накладене стягнення фактично поставило його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище, оскільки він працює водієм маршрутного транспорту і має невелику заробітну плату, це його єдиний заробіток. Просить врахувати, що на його утриманні перебуває син, а дружина працює у КП «Волинська обласна інфекційна лікарня» на посаді сестри медичного відділення інтенсивної терапії і отримує також не велику заробітну плату.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просив постанову місцевого суду скасувати, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як на підставу для скасування оскаржуваної постанови апелянт вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення судом не було враховано ряд обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Посилаючись на дані обставини ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Такі посилання апелянта є слушними з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, порушив умови карантину вперше, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, офіційно працевлаштований водієм маршрутного транспортного засобу з невеликим заробітком, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність.

Крім того з наданих ОСОБА_1 відомостей вбачається, що у нього на утриманні перебуває син. Його дуржина працює у КП «Волинська обласна інфекційна лікарня» на посаді сестри медичного відділення інтенсивної терапії і отримує незначну заробітну плату. А тому накладення на нього штрафу відобразиться на матеріальному достатку сім`ї правопорушника.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене 44-3 КпАП України, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КпАП України в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України (ч.1 ст.44-3 КпАП України в редакції від 06.07.2020 року), за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.