Провадження № 33/824/1040/2021 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.ст. 173, 185 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Дорошенка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Дорошенка Є.В. на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, а провадження у справі закрито за минуванням строків накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 26 вересня 2020 року о 23 годині 23 хвилини за місцем проживання: АДРЕСА_1 , при виїзді працівників поліції на виклик не виконував неодноразове законне розпорядження працівника поліції припинити правопорушення, а саме - дрібне хуліганство в формі нецензурної лайки, оскільки перебуваючи в громадському місці в нетверезому стані, поводив себе зухвало, лаявся нецензурною лайкою, тобто своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Також, 26 вересня 2020 року о 23 годині 23 хвилини ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , при виїзді працівників поліції на виклик, виражався нецензурною лайкою в сторону співробітників поліції, погрожував фізичною розправою, порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто своїми діями вчинив дрібне хуліганство.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Дорошенком Є.В. подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова є необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Розгляд справи без участі ОСОБА_1 позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання про допит свідка.

Захисник вказує, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

В матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які письмові пояснення, заяви свідків чи потерпілих. Більш того, інформація, яка викладена в рапорті не відповідає дійсності. Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, зазначені у протоколах обставини не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Дорошенка Є.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.173, 185 КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 679526 від 26 вересня 2020 року вбачається, що 26 вересня 2020 року о 23 годині 23 хвилини ОСОБА_1 при виїзді працівників поліції на виклик, виражався нецензурною лайкою в сторону співробітників поліції, погрожував фізичною розправою, порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №679527 від 27 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 26 вересня 2020 року о 23 годині 23 хвилини при виїзді працівників поліції на виклик не виконував неодноразове законне розпорядження працівника поліції припинити правопорушення, а саме - дрібне хуліганство в формі нецензурної лайки, оскільки перебуваючи в громадському місці в нетверезому стані, поводив себе зухвало, лаявся нецензурною лайкою, тобто своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що з обставинами викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення не згоден та не визнає свою вину. Ввечері 26 вересня 2020 року він перебував вдома разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вживали алкогольні напої - пиво. Після чого він взяв ключі і пішов до автомобіля. Однак його цивільна дружина попросила не сідати за кермо в стані алкогольного сп`яніння і сказала, що якщо він зараз піде до автомобіля, то вона викличе поліцію. Він пояснив їй, що не збирається нікуди їхати. Однак вона викликала поліцію. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б давали змогу зробити об`єктивний висновок про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень , передбачених ст. 173, ст.185 КУпАП.

Вказані пояснення також підтвердила свідок ОСОБА_3 , яка була допитана в суді апеляційної інстанції, та додатково вказала, що не була свідком того, як ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою працівникам поліції.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Разом з тим, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони статті 173 КУпАП є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Однак, місцем вчинення правопорушення в протоколі взагалі не зазначено.

Крім того, правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, фактично дублюють обставини зазначені працівниками поліції в протоколі за ст. 185 КК України, а саме що він виражався нецензурною лайкою, на законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення - дрібне хуліганство, не реагував, перебуваючи в громадському місці в нетверезому стані, поводив себе зухвало, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, що свідчить про не встановлення працівниками поліції дійсних обставин можливих правопорушень з боку ОСОБА_1 .

Аналіз положень статті 185 КУпАП дає можливість прийти до висновку, що під злісною непокорою розуміється відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

При цьому, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можна зробити висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 679527 від 27 вересня 2020 року не містить даних, які б відображали, в чому саме полягала злісна непокора працівникам поліції.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 679527 від 27 вересня 2020 року, а також протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 679526від 26 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 та рапорти працівників поліції неможливо розцінювати як доказ вини останнього у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Крім того, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП не містять жодних письмових пояснень можливих свідків вчинення останнім інкримінованих йому правопорушень, відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, яким би фіксувалось правопорушення, інших об`єктивних і допустимих доказів.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП поза розумним сумнівом.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Дорошенка Є.В. знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дорошенка Євгенія Валерійовича, задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль