Справа № 308/2233/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
04.03.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Петрика В.В., представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_1 адвокат Петрик В.В.,
в с т а н о в и в :
постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, безпосередніх об`єктів порушення митних правил, що становить 266139,00 гривень (двісті шістдесят шість тисяч сто тридцять дев`ять гривень 00 коп.) та конфіскації предметів, що були безпосередніми об`єктами порушення митних правил, а саме: взуття жіноче різних розмірів та кольорів торгівельної марки «Lesilla» - 3 пари ; взуття жіноче різних розмірів та кольорів торгівельної марки «Prada» - 2 пари ; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Stuart Weitzman» - 2 пари ; взуття жіноче торгівельної марки «Gucci» - 1 пара ; взуття жіноче торгівельної марки «Dior» - 1 пара ; взуття жіноче торгівельної марки «Elisabetta Franchi» - 1 пара ; взуття жіноче торгівельної марки «Givenchy» - 1 пара ; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Saint Laurent» - 2 пари ; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Gianvito Rossi» - 2 пари ; взуття жіноче торгівельної марки «Alexander McQween» - 1 пара ; кофта торгівельної марки «Dolce&Gabbana» - 1 шт та ремінь торгівельної марки «Christian Dior» - 1 шт.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови, 27.01.2020 о 11год. 26 хв. у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус марки «Мерседес Бенц», моделі «Sprinter 319», реєстраційний номерний знак Республіки України НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що повертався з Італії, де перебував у приватних справах, в Україну. Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху червоний коридор. Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та відомості про транспортний засіб. При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, у тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.
У відповідності до вимог ч. 1 статті 374 Митного кодексу України Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України.
В апеляційній скарзі адвокат Петрик В.В. вказує на те, що постанова суду є незаконною і тому має бути скасована. Зазначає, що ОСОБА_1 під час проходження митного контролю перебував на смузі руху «червоний коридор» та подав відповідну декларацію, вказавши, що коробки з одягом належать не йому, а його знайомій, яка попросила перевезти вказані вище речі та відразу ж пояснив, що не мав наміру приховувати будь-які дані про товар та будь-яким чином ухилятись від подальшого його розмитнення відповідно до норм чинного законодавства та згідно з встановленими відповідними тарифами. Окрім того вказує на те, що про вміст коробок ОСОБА_1 не знав. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. У підтвердження доводів апеляційної скарги адвокат Петрик В.В. додав клопотання, копію чека про вартість придбаного товару та висновок експерта, які підтверджують, що вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару становить 492.90 Євро, що вартість переміщуваного товару не перевищує дозволену законодавством України.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Петрика В.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задоволити, представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином; даних про поважність причин неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду в справі немає; заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; у розгляді справи брав участь захисник ОСОБА_1 адвокат Петрик В.В., який не заперечував щодо розгляду справи у відсутності його довірителя ОСОБА_1 , вказуючи на те, що останньому відомо про час та місце розгляду справи, однак, він просив розглянути справу без його участі.
Доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені вище вимоги щодо розгляду справ про порушення митних правил також передбачені ст. 489 МК України.
Відповідальність за ст. 472 МК України передбачена за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів……
Отже, винність є обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення яка виражає внутрішній психологічний зміст психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
У цій ознаці закріплений найважливіший конституційний принцип принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим із необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил апеляційний суд доходить висновку про те, що як митним органом, так і судом першої інстанції вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права дотримані не були, що судом допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин справи, викладені у судовому рішенні висновки суперечать фактичним обставинам справи, а судове рішення, з огляду на наведене, не можна визнати законним та обґрунтованим.
Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 27.01.2020 під час перетину митного кордону України в пункті пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ОСОБА_1 обрав формою проходження митного контролю смугу руху «червоний коридор» та подав митному органу митну декларацію, в якій вказав своєї паспортні дані, відомості про транспортний засіб та наявність у нього багажу з особистими речами загальною кількістю 9 місць (дорожні сумки з особистими речами). Під час проведення митного огляду працівником митниці було виявлено не зазначені в митній декларації та не заявлені під час усного опитування товари іноземного виробництва, а саме: взуття жіноче різних розмірів та кольорів торгівельної марки «Lesilla» у загальній кількості - 3 пари; взуття жіноче різних розмірів та кольорів торгівельної марки «Prada» у загальній кількості - 2 пари; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Stuart Weitzman» у загальній кількості - 2 пари; взуття жіноче торгівельної марки «Gucci» - 1 пара; взуття жіноче торгівельної марки «Dior» - 1 пара; взуття жіноче торгівельної марки «Elisabetta Franchi» - 1 пара; взуття жіноче торгівельної марки «Givenchy» - 1 пара; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Saint Laurent» у загальній кількості - 2 пари; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Gianvito Rossi» у загальній кількості - 2 пари; взуття жіноче торгівельної марки «Alexander McQween» - 1 пара; кофта торгівельної марки «Dolce& Gabbana» - 1 шт; ремінь торгівельної марки «Christian Dior» - 1 шт. Вищезазначений товар був поміщений у картонних коробках та сумках, що знаходилися у вантажному відсіку автомобіля. Доступ до товару нічим не утруднювався. Відповідно до наданих пояснень гр. ОСОБА_1 вищезазначені товари переміщував через митний кордон України на прохання знайомої.
Окрім того, у матеріалах справи про порушення митних правил наявні надані стороною захисту Висновок експерта (Звіт про оцінку) № 46-02-321 від 09.02.2021 ( а. с. 62-78 ) та фіскальний чек від 23.01.2020, у тому числі й у належним чином засвідченому перекладі на українську мову (фіскальний чек - а. с. 61 ).
З вищевказаного фіскального чека вбачається, що вартість товарів, про які йдеться у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про порушення митних правил, становить 492. 90 Євро.
Так, з Висновку експерта (Звіту про оцінку) № 46-02-321 від 09.02.2021 вбачається, що вартість товару становить, із урахуванням знижок : взуття жіноче різних розмірів та кольорів торгівельної марки «Lesilla» - 3 пари, вартістю за пару 25.50 Євро, на загальну суму 76.50 Євро ; взуття жіноче різних розмірів та кольорів торгівельної марки «Prada» - 2 пари, вартістю за пару 19.50 Євро, на загальну суму 39.00 Євро ; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Stuart Weitzman» - 2 пари, вартістю за пару 29.70 Євро, на загальну суму 59.40 Євро; взуття жіноче торгівельної марки «Gucci» - 1 пара, вартістю 30.00 Євро; взуття жіноче торгівельної марки «Dior» - 1 пара, вартістю 30.00 Євро ; взуття жіноче торгівельної марки «Elisabetta Franchi» - 1 пара, вартістю 33.00 Євро ; взуття жіноче торгівельної марки «Givenchy» - 1 пара, вартістю 30.00 Євро ; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Saint Laurent» - 2 пари, вартістю за пару 27.00 Євро, на загальну суму 54.00 Євро ; взуття жіноче різних розмірів торгівельної марки «Gianvito Rossi» - 2 пари, вартістю одна пара 29.70 Євро, друга пара - 29.70 Євро ; взуття жіноче торгівельної марки «Alexander McQween» - 1 пара, вартістю 31.50 ; кофта торгівельної марки «Dolce&Gabbana» - 1 шт, вартістю 18.60 Євро та ремінь торгівельної марки «Christian Dior» - 1 шт, вартістю 31.50 Євро.
З указаного вище висновку експерта-оцінювача ОСОБА_2 , вбачається, що процедура оцінки товару та експертний висновок № 46-02-321 від 09.02.2021 здійснені та виконані у відповідності з Митним кодексом; Законом України Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні № 658-ІІІ від 12.07.2001; Законом України «Про захист прав споживачів», зі змінами та доповненнями; Національним стандартом № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003; Методикою оцінки майна, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003; Нормативними та додатковими матеріалами по експертизі товарів, Торгово-промислова палата України, Київ, 2003; Постановою КМУ від 25.08.1998 № 1340 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним»; та іншими посібниками та інформаційними матеріалами інтернет-ресурсів, якими регулюються та надаються рекомендації з питань проведення оцінки товарів (майна).
Відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного відповідно до вимог ст. 515 МК України та ст. 273 КУпАП.
Під час розгляду справи апеляційним судом учасники судового провадження захисник ОСОБА_1 адвокат Петрик В.В. та представник Закарпатської митниці ДМС Селеш О.Я. не вказували на будь-які порушення вимог законодавства при проведенні експертом ОСОБА_2 товарознавчої експертизи, а також не вказували на неправильність чи неповноту при проведенні та складанні вказаним експертом висновку.
Тому, беручи до уваги вищенаведене, апеляційним судом, належним доказом щодо вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил визнається експертний висновок № 46-02-321 від 09.02.2021, якому надається перевага перед висновком Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДМС України, у зв`язку з чим, вартість товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 492.90 Євро, визнається достовірною і такою, що відповідає фіскальному чеку № 03220033 від 23.01.2020.
Надаючи перевагу висновку експерта ОСОБА_2 , апеляційний суд бере до уваги і доводи сторони захисту про те, що при проведенні митним органом товарознавчої експертизи щодо визначення вартості товару експерт використав ряд ресурсів мережі «Інтернет» та торгівельну мережу міста Ужгорода, однак мережа міста Ужгорода та сайти, які здійснюють реалізацію імпортного товару на території України містять цінову інформацію на досліджуваний товар разом зі сплатою всіх митних платежів та націнкою відповідних підприємців, а переміщуваний ОСОБА_1 товар був придбаний у країні його походження (виробництва).
Вищенаведене свідчить про те, що виявлений та вилучений у ОСОБА_1 товар, вартістю 492.90 Євро, відповідно до ст. 374 МК України, не підлягав письмовому митному декларуванню.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у передбаченому ст. 472 МК України порушенні митних правил, не встановлено, зазначені в протоколі відомості щодо вартості товару стороною захисту спростовані в ході апеляційного розгляду належними та допустимими доказами.
Отже, вищенаведене свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та відповідно й про відсутність у діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.
Окрім того, з оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд, посилаючись на протокол про порушення митних правил, митну декларацію ОСОБА_1 , Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27.01.2020, фото світлини, доповідну записку від 27.01.2020 та висновок від 17.02.2020, не дав їм аналіз, не зазначив, які відомості містяться у цих доказах та які факти та обставини ці докази підтверджують, - не вмотивував висновок про те на підставі чого дійшов переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
З постанови суду також вбачається, що суд, відхиляючи пояснення сторони захисту, не послався на докази, які спростовують надані адвокатом Петрик В.В. у суді першої інстанції пояснення.
Окрім того, у резолютивній частині постанови не вказана вартість товару, який 27.01.2020 об 11 год. 26 хв. ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України ( митний пост «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби) в автомобілі марки «Мерседес Бенц», моделі «Sprinter 319», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , одночасно, прийнявши рішення про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, безпосередніх об`єктів порушення митних правил, що становить 266139,00 гривень (двісті шістдесят шість тисяч сто тридцять дев`ять гривень 00 коп.).
Вказане свідчить про необґрунтованість висновків суду, викладених у оскаржуваній постанові, про її незаконність.
Окрім того, з протоколу про порушення митних правил вбачається, що у ньому не зазначена вартість товарів, які ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України.
Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення стягнення або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду, якщо таке обмеження зашкодило всебічному розгляду справи та вплинуло або могло вплинути на винесення обґрунтованої постанови за результатами її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення стягнення або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у передбаченому ст. 472 МК України порушенні митних правил не доведена та спростована стороною захисту наведеними вище доказами, а представником митного органу не заявлялось клопотань про направлення матеріалів справи до митного органу для проведення додаткової перевірки, і не вказувалось на те що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 не вичерпані, у зв`язку з чим, постанова місцевого суду як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень МК України вжиття заходів зі встановлення осіб, які порушили митні правила, складання протоколів про порушення митних, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладаються на митні органи, їх територіальні підрозділи; відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і що саме на відповідних посадових осіб митних органів покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого порушення митних правил з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.
Приймаючи рішення також беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що представником митного органу не надано жодних належних та допустимих доказів у спростування доводів сторони захисту, які б підтверджували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось; що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні проступку вичерпані.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_1 адвокат Петрик В.В., задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено за ст. 472 МК України щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан