печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Печерського УП ГУНП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 359243, 13.11.2020 о 22 год. 20 хв. в приміщенні кафе « Мушля », що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 25, було порушено правила карантину, а саме: пп. 1 п. 10 постанови КМУ №642 від 22.07.2020 року зі змінами постанови КМУ №1100 від 11.11.2020, відповідальність за що передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Кочержук Ю.В., який вказав, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 працює адміністратором ресторану «Мушля» по вулиці Хрещатик, 25 в місті Києві (надалі - Заклад). Робота та діяльність ОСОБА_1 спрямовується та координується виключно роботодавцем, власником закладу, саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонтан 8899» (ідентифікаційний код юридичної особи 42387875, що знаходиться за адресою ресторану).

Загальні принципи трудових відносин виключають самостійну, непослідовну та неузгоджену з роботодавцем роботу і діяльність працівника. Саме власник закладу задає комплекс інструкцій, правил та інших аспектів роботи закладу громадського харчування в тому числі графік та режим роботи, зокрема, але не виключно застосування режиму та принципів роботи до нововведених імперативних норм законодавства.

Адвокат звернув увагу суду на те, що положеннями статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм. Однак, при цьому, на ОСОБА_1 не були покладені обов`язки щодо забезпечення дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширення короновірусної хвороби.

Адвокат зі своєю підзахисною вважають, що співробітниками Печерського УП ГУНП у м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 через фактичну відсутність власника закладу.

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є виключно найманим працівником і не є суб`єктом господарювання, тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Адвокат також звернув увагу суду на те, що співробітниками Печерського УП ГУНП у м. Києві складено протокол з недотриманням положень статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що визначають понятійний апарат доказів та їх оцінювання у справі про адміністративне правопорушення.

Так, не зібрані докази та відповідно не доведені обставини, які підтверджують, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності дійсно є:

- суб`єктом господарювання або іншою уповноваженою особою, що несе відповідальність за діяльність закладу;

- найманим працівником, до посадових обов`язків якого, входить контроль за роботою закладу громадського харчування, в тому числі за режимом роботи закладу;

- окрім іншого, не доведено та не надано жодного доказу, що ресторан « Мушля » є закладом громадського харчування, що здійснює діяльність по вулиці Хрещатик 25 в місті Києві .

Окрім цього, на фотознімках, що містяться в матеріалах справи, видно людей, що стоять на вулиці, в тому числі перехожих, що потрапили у кадр фотознімку, при цьому не вбачається факт приймання відвідувачів чи їх обслуговування у приміщенні ресторану. Працівниками поліції було відображене приміщення закладу з вулиці з дальнього ракурсу та зал приміщення, що дозволило б зафіксувати порушення, при їх наявності, але при цьому відсутня будь-яка фіксація обставин, що підтверджують інформацію, викладену в протоколі, зокрема, які б дозволили прийти висновку, що люди сидять у залі чи ззовні приміщення ресторану, що їх обслуговують чи вони вживають готову продукцію/напої у ресторані. Також, вбачається черга з людей до закладу громадського харчування « Мушля », які очікують замовлення стоячи за межами приміщення на вулиці, що не є порушенням встановлених протиепідемічних вимог. фотознімок залу ресторану, де видно, що в залі ресторану стоять лише працівники поліції, при цьому жодних відвідувачів в залі не знаходилось. Таким чином, матеріали адміністративного правопорушення не відображають обставин порушення карантинних вимог, а навпаки з цих фотографій чітко видно, що в залі ресторану не перебуває жодних відвідувачів.

Наведене твердження додатково підтверджується поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та які наявні в матеріалах справи, та просимо врахувати суд викладені пояснення, особливо в наступних частинах: «Згідно з новими правилами, щодо карантинних норм, заклад працював за врахування цих обмежень», «Після 22:00 заклад працював на самовивіз та доставку»

Захисник також звернув увагу суду, що з моменту виявлення найперших випадків захворювання гострою респіраторною хворобою COVID-19 уряд України запропонував сектору ресторанного бізнесу на період карантину, які б не були обмеження, працювати у форматі здійснення адресної доставки та видавати замовлення відвідувачам на винос. Тому, ототожнювати поняття функціонування закладу та приймання/обслуговування закладом відвідувачів не можна, адже для здійснення адресної доставки та замовлень на винос заклад громадського харчування не обмежений в часі, а також така модель роботи об`єктивно потребує функціонування закладу та наявність у ньому працівників. Наведений, дозволений формат роботи закладу громадського харчування закріплений й на законодавчому рівні, зокрема положення пп. 11 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, що інкриміновані ОСОБА_1 , встановлюють:

«10. На території України на період дії карантину забороняється:

1) робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос»

Також захисник повідомив, що ОСОБА_1 в жодному разі не хотіла вчинювати будь-які протиправні дії, в тому числі, що їй інкриміновані, не бажала настання будь-яких негативних обставин, що мали місце. ОСОБА_1 відчуває щирий жаль з цього приводу та осуд свого положення, адже переживає, що їй доведеться нести відповідальність за обставини, за які вона фізично не була в змозі уникнути або змінити.

Після даного інциденту, ОСОБА_1 побоюється, що будучи найманим працівником, із заробітною платою менше 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень на місяць, їй доведеться нести важкий тягар відповідальності за інкриміновані їй дій, що були невірно кваліфіковані працівниками поліції. Адже розміри штрафних санкцій, що передбачені за правопорушення встановленого режиму карантину людей є надмірні і непосильні для найманих працівників із середнім рівнем заробітної плати.

У зв`язку з вищенаведеним захисник ОСОБА_1 адвокат Кочержук Ю.В., просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП на підставі частини 1 статті 247 КУпАП, а саме за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Кочержука Ю.В., дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 359243 та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акту, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, його статті, частини, пункти, вимоги яких порушені, є обов`язковою.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Стаття 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» регулює визначення термінів, і вказано, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, тобто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Разом з тим, до матеріалів провадження не надано жодного доказу щодо того, яку посаду обіймає ОСОБА_1 , і що на неї, згідно займаної посади чи розпорядження власника, покладено обов`язки щодо забезпечення дотримання карантинних обмежень. Відсутні докази, що ОСОБА_1 має організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські повноваження щодо керування роботою закладу Мушля », що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 25, в тому числі і щодо визначення графіку роботи закладу.

Більш того, і в самому протоколі вищенаведених даних не зазначено, як і не вказано дій ОСОБА_1 , які поліцейськими кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю недоведеним наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 44-3, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько