Справа № 285/6466/21
провадження у справі 3-в/0285/94/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Коцюба О.М., розглянувши подання начальника Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області А. Гнатенко звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання пов`язаного з виконанням постанови від 24.04.2017 року №285/1524/14 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В обґрунтування подання зазначив, що постановою суду від 07.06.2017 року № 285/1524/17 було замінено ОСОБА_1 30 годин громадських робіт на 6 діб адміністративного арешту. Однак, при виконанні вказаної постанови, згідно акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 424526 від 14.04.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 утримуватись в умовах ІТТ не може. Також, лікарем загальної практики Новоград-Волинського міськрай ТМО від 02.12.20121 року встановлено, що внаслідок стану здоров`я ОСОБА_1 утримуватись в умовах ІТТ не може. На цій підставі начальник Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області А. Гнатенко звернувся до суду із вказаним поданням.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України,ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Надточий проти України від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична безстроковість виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ Звільнення від покарання та його відбування і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання,якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Новоград-Волинського РВП, встановлено, що з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 6 діб адміністративного арешту минуло більше ніж чотири роки, ОСОБА_1 не ухилявся від арешту, а не може його виконати за станом здоров`я.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 6 діб адміністративного арешту, призначеного постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.М. Коцюба