Суддя 1-ої інстанції: Безрук Т.В.
Суддя доповідач: Куракова В.В.
Категорія: ст. 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 02.04.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., -

УСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 02.03.2020 року близько 07:45 год. під час перевірки на КПВВ «Новотроїцьке» автомобіля VolkswagenTransporterномерний знак НОМЕР_1 виявлено здійснення ОСОБА_1 перевезень пасажирів з нульового рубежу до м. Волновахи без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності та без наявності ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 02.04.2020 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

На зазначену постанову ОСОБА_1 17.11.2021 рокуподав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту за наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналізуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції виходжу з наступного.

Згідно довідки про доставку смс-повідомлення на номер (а.с.27), який був вказаний ОСОБА_1 у заяві про отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлень (а.с.24) останній 06.03.2020 року о 12-38 год.отримав смс-повідомлення про те, що 02.04.2020 року Волноваським районним судом Донецької області буде розглядатись адміністративний матеріал, складений відносно нього.

Тобто, смс-повідомлення про день та час розгляду справи ОСОБА_1 отримав завчасно, номер телефону, який він вказував на момент складання відносно нього протоколу та на момент подачі ним апеляційної скарги, актуальний.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що він був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не міг з`явитися до суду у призначений час 02.04.2020 року через закриття пунктів пропуску із зоною АТО, про що на електронну адресу суду 01.04.2020 року надіслав заяву про перенесення судового засідання та просив повідомити про наступне судове засідання на контактний телефон НОМЕР_2 .

Посилання ОСОБА_1 про те, що він направив заяву про перенесення розгляду справи на електронну адресу суду не є доречним та не приймається до уваги, оскільки матеріали справи не містять таку заяву ОСОБА_1 , а зі скріншотів, які долучені до його апеляційної скарги (а.с. 42, 43) не вбачається доказів про відправлення на електрону адресу суду цієї заяви та його ідентифікацію, оскільки така заява не містить електронного підпису та може не прийматися судом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 було відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядається Волноваським районним судом Донецької області 02.04.2020 року. Причини, з яких ОСОБА_1 до 12.11.2021 року не скористався своїм імперативним правом дізнатися про результат розгляду справи в його апеляційній скарзі не наведені.

КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або моменту, коли особа дізналася про постановлене судове рішення, а з моменту винесення постанови.

Порівняльно-правовий аналіз вищевказаних правових норм вказує на те, що суд апеляційної інстанції може поновити строк на апеляційне оскарження у тому випадку, якщо особа, яка звертається з таким клопотанням доведе поважність причин пропуску строку та неможливість апеляційного оскарження у визначений законом строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд апеляційної інстанції не може визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження.

Оскільки поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом не наведено, приходжу до висновку про необхідність відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови Волноваського районного суду Донецької області від 02.04.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуВолноваського районного суду Донецької області від 02.04.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.- повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова