Справа № 339/24/21 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, його захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 немає складу правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.130 КУпАП через відсутність доказів про те, що він вчинив ДТП, оскільки протокол щодо нього з приводу порушення ним вимог ст.124 КУпАП не складався, автомобілем він не керував, його друзі привезли на власному автомобілі до будинку по місцю проживання.
Захисник вважає, що заборона для водія вживати алкоголь в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди визначається часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформлення ними відповідних матеріалів та проведення медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Однак, працівники поліції прибули до місця проживання ОСОБА_1 за заявою його дружини щодо вчинення ним насильства в сім"ї та не оформили відповідних матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди, як про це зазначили у протоколі, складеному за ч.4 ст. 130 КУпАП.
Тому вважає, що при недоведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, автоматично виключається відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки ця частина передбачає відповідальність саме за вживання водієм транспортного засобу алкоголю після ДТП.
Крім того, протокол складений з порушенням, у нього зазначені свідки (дружина та дочка), які є зацікавленими та не правильно зазначено пункт ПДР, які ставляться у вину ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суд прийшов до наступного висновку.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол та долучені до нього докази складені за ч.4 ст. 130 КУпАП з приводу того, що ОСОБА_1 20 cічня 2021 року о 18 год. 40 хв. порушив вимог п.2.5 ПДР України, оскільки керував автомобілем, яким вчинив ДТП (наїзд на будинок) та після ДТП вживав алкогольні напої і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгер та в медичному закладі відмовився.
Однак, пункт 2.5 ПДР України, зобов"язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і в разі порушення цих правил особа притягається до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП є порушення вимог правил п.2.10 Правил дорожнього руху України, що не ставились у вину ОСОБА_1 .
Зокрема, пункт 2.10 Правил дорожнього руху України, визначає перелік дій водія, які він зобов`язаний вчинити в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, повідомити до поліції про ДТП та чекати прибуття працівників поліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди та до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Отже, слід зазначити, що диспозиція ч.4 ст.130 КУпАП не передбачає відповідальності водія за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції ( п.2.5 ПДР) , як про це зазначено в протоколі.
Разом з тим, слід зазначити, що суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу
Також, зі змісту протоколу та матеріалів відеофіксації вбачається, що при проходженні огляду на стан сп"яніння ОСОБА_1 та складанні протоколу були присутні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2-3).
Що ж стосується пояснень вищевказаних свідків то встановлено, що вони проживають разом ОСОБА_1 , який є їхнім чоловіком та батьком за вказаною адресою по АДРЕСА_1 і саме за заявою ОСОБА_2 з приводу того, що ОСОБА_1 вчиняє дії щодо погроз та насильства в сім"ї, вона і викликала працівників поліції.
При таких обставинах, вказані особи, зазначені в протоколі, не могли бути залучені як свідки, при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Як вбачається з акту огляду на стан сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп"яніння за допомогою приладу "Драгер"(а.с.5).
Відтак, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( щодо неупередженості яких є сумніви), вказаний акт огляду, протокол, складені за участю цих свідків, не є належними доказами у справі.
Разом з цим, частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю, інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності будь-яких з перелічених вище, в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник Шиян Л.І. наполягала на відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне за правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність цього складу адміністративного правопорушення.
Більш того, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
При дослідженні матеріалів справи встановлено, що дійсно, в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 дорожньо - транспортної пригоди: спричинення механічних ушкоджень транспортному засобу чи майну (будинку, як зазначено в протоколі) із зазначенням того, які саме механічні ушкодження спричинені, чи заподіяно іншу майнову шкоду, схеми місця ДТП та фототаблиць з відображенням розташування автомобіля після ДТП, а також його стан та пошкодження, відомості про потерпілу особу, яка постраждали внаслідок ДТП, свідків, які б підтвердили цю подію чи завданих комусь/чомусь матеріальних збитків, оскільки протокол з приводу таких дій за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 не складався, що зафіксовано в матеріалах відеофіксації.
Так, на диску відображено, що поліцейський, який виїжджав на місце події та оформлював відповідні матеріали за заявою його дружини щодо вчинення насильства в сім"ї, зачитавши ОСОБА_1 права та обов`язки згідно ст. 63 Конституції України, вказав про складання щодо нього протоколу за ст. 173 та ст. 130 КУпАП (без зазначення частини).
Як встановив суд, протокол складено поліцейським 20 січня 2021 року о 21 годині 40 годин, і в ньому зазначено, що ОСОБА_1 вчинив ДТП о 18год.40 хв. 20 січня 2021 року.
Однак, заборона для водія вживати алкоголь в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформлення ними відповідних матеріалів та, в разі необхідності, проведення уповноваженою особою медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом
Оскільки обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 , є вживання алкоголю після ДТП за його участю, то в даному випадку, при недоведеності вчинення ним ДТП, автоматично виключається відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки ця частина передбачає відповідальність саме за вживання водієм транспортного засобу алкоголю після ДТП.
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Отже, суд дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП не сплачується.
На підставі викладеного, ч.4 ст.130 КУпАП та керуючись ст. 283, 284 КУпАП,-
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.