ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1

За ст.124, ст.122-4 КУпАП,-

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №277294 від 23.09.2021року, ОСОБА_1 21.09.2021року о 18.00 год. в м. Харків вул. Алчевських б. 1, керуючи автомобілем Toyota д.н. НОМЕР_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на автомобіль ВАЗ д.н. НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.1 ПДР України. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно протоколу серія ААБ №277295 від 23.09.2021року, водій ОСОБА_1 21.09.2021року о 18.00 год. керуючи автомобілем Toyota д.н. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та залишив місце ДТП з невідомих причин.

Представник ОСОБА_1 у суді та у поданих запереченнях заперечував свою вину та зазначив, що ніякої машини він не зачіпляв, пошкодження на його автомобілі відсутні, доказів, що він вчинив ДТП матеріали справи не містять.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в суді зазначила, що вона залишила автоомбіль на стоянці, а коли повернулась, то побачила записку із вказанням номеру машини, яка пошкодила її автомобіль.

На пропозицію суду забезпечити в судове засідання явку свідка, який був очевидцем ДТП або зазначити суду його ПІБ та засоби зв"язку, ОСОБА_2 не повідомила ані номеру телефона, ані ПІБ свідка, також не забезпечила його яку у засідання.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та свідчення свідка, дослідивши наявні докази приходить до наступного.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП передбачає що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наявних в справі пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 вбачається, що вранці вона поставила машину на платну паркову, а коли прийшла ввечері побачила записку під двірником автомобілю, в якій зазначалось, що чоловік бачив як її автомобіль пошкодив автомобіль Ланд Крузер д.н. НОМЕР_1 та поїхав з місця ДТП, аналогічні пояснення надані ОСОБА_2 в суді.

Однак матеріали справи не містять пояснень свідка та зафіксованих пошкоджень автомобіля Toyota д.н. НОМЕР_1 , а в кості доказу вини ОСОБА_1 додано лише письмові пояснення ОСОБА_2 , яка не була очевидцем зіткнення, а лише посилається на записку, яку знайшла на своїй машині. Записка до матеріалів справи також не додана.

Тобто, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ОСОБА_1 п.13.1, п. 2.10 (А) ПДР України.

Так, ЄСПЛ у справі "Карелін проти Росії" дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 , ст.122-4 КУпАП

Враховуючи викладене, провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу цих адміністративних правопорушень.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 124, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124, 122-4 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Бородіна