Справа № 450/3148/21 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/1702/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2021 року,

встановив:

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривень судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 26 липня 2021 року о 12 год. 17 хв. на вул. Центральній в с. Верхня Білка Пустомитівського району Львівської області, керував мотоблоком в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест». Результат тесту № 5532 позитивний і становить 0,52 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Сенів М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні присутній не був, а копію постанови отримав лише 06.10.2021 р., скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської від 17.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що мотоблок не призначений для перевезення вантажу людей, а його призначення є виключно сільськогосподарське, при цьому особа котра управляє даним мотоблоком (приводить його в дію) переміщається самостійно, а не за допомогою мотоблока, тому дії особи котра управляє даним сільськогосподарким пристроєм не підпадають під ознаки дій водіїв механічних транспортних засобів. Стверджує, що неможливо встановити об`єм двигуна вказаого сільськогосподарського пристрою, оскільки такий в органах МРЕВ не реєструються та відповідний дозвіл на його управління (експлуатацію) не видається. Окрім цього як вбачається із відповіді РСЦ у Львівській області гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 15 год. 00 хв 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, для участі у справі не з`явився, та про причини неявки суду не повідомив, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Поважність причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.І ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних доказів і перевірених у судовому засіданні доказів а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 045198 від 26 липня 2021 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 474072 від 26 липня 2021 року; результатом тесту № 5532 від 26 липня 2021 року, згідно якого виявлено 0,52 %о; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлено стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 липня 2021 року; рапортом працівника поліції Чурко Ю. від 26 липня 2021 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів від 26 липня 2021 року; роздрукованими фотографіями з місця зупинки; відеозаписами з СВ-диску

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апелянта про те, що дії особи котра управляє мотоблоком не підпадають під ознаки дій водіїв механічних транспортних засобів, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере, оскільки з роздрукованих фотографій вбачається, що керований ОСОБА_1 мотоблок обладнаний сидінням та причепом, а тому пристосований для перевезення водія та вантажу, що свідчить про те, що він є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП.

При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_2 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9 «А» ГІДР України.

Разом з тим при накладенні адміністративного стягнення суддя не врахував вимоги закону й наклав на ОСОБА_1 стягнення, яке не могло бути накладене.

Відповідно до ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Отже за змістом ч.2 ст. 30 КУпАП позбавити права керування транспортними засобами можна лише особу, яка наділеними таким правом.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, а саме в частині позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами та не перевірив чи має така особа відповідне право і чи видавалося їй посвідчення водія, оскільки, як вбачається з наявної в матеріалах справи відповіді на запит адвоката Зайця І., наданої заступником начальника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області Савіком Е. від 05.02.2021, інформація щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня. що в даному випадку, згідно з п.28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», унеможливлює застосування відповідного адміністративного стягнення.

Відтак, слушними є доводи апеляційної скарги з цього приводу.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова судді зміні, виключивши з резолютивної частин покликання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. В решті постанову судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2021.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення на нього стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови судді покликання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом на строк один рік.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА