Справа № 947/1587/21
Провадження № 3/947/828/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 086868, що надійшла з полку Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2020 року о 05 годині 14 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Ніссан», н/з НОМЕР_1 , по вул. Тульська в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 тричі не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення смс-повідомлень, які були отримані ОСОБА_1 18.01.2021 року о 13.42 години, 09.02.2021 року о 13.31 година та 22.02.2021 року о 13.30 годині, що підтверджується довідками про доставку смс, які наявні у матеріалах справи, причини неявки суду невідомі.

22.02.2021 року та 01.03.2021 року ОСОБА_1 електронною поштою було подано до суду клопотання про направлення матеріалів адміністративної справи на дооформлення, а також пояснення, в якому він також просив суд направити матеріали адміністративної справи на дооформлення.

З урахуванням неодноразових неявок у судові засідання ОСОБА_1 , а також той факт, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про направлення матеріалів адміністративної справи на дооформлення вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки суд не вбачає підстав, які б заважали суду розглянути справу по суті, а тому підстави для направлення матеріалів адміністративної справи на дооформлення відсутні.

Судом було встановлено, що 26.12.2020 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На місці зупинки працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння. За участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння, що підтверджується їх поясненнями наявними у матеріалах справи.

Судом було оглянуто відеозапис наявний у матеріалах справи відповідно до якого водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки не увімкнув покажчик повороту, при цьому мав ознаки алкогольного сп?яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. При цьому на відеозаписі водій ОСОБА_1 визнає, що вживав алкогольні напої.

Стосовно посилань ОСОБА_1 що він не керував транспортним засобом, суд вважає за необхідне зазначити, що на відеозаписі наявному у матеріалах справи зафіксовано, як рухається автомобіль «Ніссан», н/з НОМЕР_1 та після вимоги патрульного поліцейського щодо необхідності зупинки транспортного засобу, вказаний автомобіль зупиняється і з місця водія виходить ОСОБА_1 .

Таким чином, суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, оскільки даний факт спростовується відеозаписом.

Також у своїх поясненням ОСОБА_1 посилається на те, що пояснення свідків написані співробітниками поліції на заздалегідь підготовлених бланках.

Відповідно до п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров?я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп?яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КпАП України, як докази в адміністративній справі.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ зазначеної Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання, акт огляду на стан сп?яніння у разі проведення огляду на стан сп?яніння, інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

У матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких частина тексту дійсно надрукована, а частина тексту написана власноручно. Підписуючи зазначені пояснення, свідки погодилися, що текст, який наявний в них відповідає фактичним обставинам.

Тим більш, на відеозаписі зафіксовано, що зазначені свідки дійсно були особисто присутні при тому, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння.

Суд вважає, що незалежно від того чи були пояснення свідків надруковані або написані, це не спростовує факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння в присутності свідків.

З 01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII (далі Закон від 22.11.2018 р.). Підпунктом 4 п. 1 розділу І вказаного Закону від 22.11.2018 р. ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції, якою виключена відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі відповідальність водіїв транспортних засобів).

Разом з цим, п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р. Кримінальний кодекс України (далі КК) доповнений статтею 286-1, якою встановлена кримінальна відповідальність водіїв транспортних засобів. У зв`язку з тим, що відповідальність водіїв транспортних засобів, по суті, була криміналізована та передбачена можливість застосування кримінального покарання, а також у зв`язку з тим, що санкція за таке порушення була підвищена (збільшений розмір штрафу та строк додаткового покарання), то відповідальність водіїв транспортних засобів посилена.

Незважаючи, що Закон від 22.11.2018 р. набрав чинності з 01 липня 2020 року, та, що самим Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»» від 17 червня 2020 року №720-IX (далі Закон від 17.06.2020 р.) (розділ ІІ) передбачений особливий порядок набрання ним чинності, тобто з дня набрання чинності Законом від 22.11.2018 р., Закон від 17.06.2020 р. все ж набрав чинності в силу п. 4 Указу Президента України від 10.06.1997 р. з дня його опублікування в офіційному друкованому виданні, а саме у газеті «Голос України» за №110 від 03.07.2020 р.

Вказаним Законом від 17.06.2020 р. були внесені зміни до Закону від 22.11.2018 р. Зокрема, відповідно до абз. 6 п/п. 2 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. п/п. 171 п. 2 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким КК доповнений новою статтею 286-1, виключений. Також відповідно до абз. 1 п/п. 1 п. 117 розділу І Закону від 17.06.2020 р. виключений п/п. 4 п. 1 розділу І Закону від 22.11.2018 р., яким ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції та з якої виключена відповідальність водіїв транспортних засобів.

Таким чином, суд вважає, що з 03.07.2020 р. ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №2617-VIII, а ст. 286-1 КК України виключена.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом події та поясненнями свідків.

Суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, а також той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.