КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/346/2021 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Хардіна О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Царенко Є.В., перекладача Волинець Н.В., потерпілого ОСОБА_2 , його представника Конюшка Д.Б., перекладача Воробей Г.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2020 року.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2020 року провадження щодо ОСОБА_1 закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчили би, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 8.7.3.(е), 8.10 ПДР України, а саме на регульованому перехресті не виконав вимогу забороняючого сигналу світлофору та не зупинився у визначеному місці.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2020 року про закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки суд не дав належної оцінки доказам у справі, а лише формально послався на них; вважає, що саме дії водія ОСОБА_1 , який порушив п.п. 8.7.3.(е), 8.10 ПДР України та проїхав на регульованому перехресті на забороняючий сигнал світлофора, знаходяться у причинному зв`язку із ДТП.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2020 року, мотивуючи тим, що суд першої інстанції прийняв рішення у його відсутність; про судове засідання його належним чином не повідомлено, копію оскаржуваної постанови у передбачений законом строк не вручено.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2020 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його представника - адвоката Конюшка Д.Б., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; ОСОБА_1 та його захисника Царенка Є.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчиши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіриши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положеньст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 8.7.3(е) ПДР України передбачає, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Згідно пункту 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком «стоп», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо івони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Так, ізпротоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421660 від 27.05.2020 року вбачається, що 16.04.2020 о 13 год. 00 хв. на перехресті пр-т. Науки та вул. Блакитного ОСОБА_1, рухаючись на велосипеді, у порушення п.п. 8.7.3.(е), 8.10 ПДР України не виконав вимогу забороняючого червоного сигналу світлофору, не зупинився у визначеному місці, виїхав на перехрестя, де здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що, керуючи автомобілем «Шкода» по вулиці Блакитного, рухаючись на зелений сигнал світлофору, здійснив поворот ліворуч на пр-т Науки; раптово ліворуч метрів за 2 побачив велосипедиста, який виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору та зіткнувся з його автомобілем.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що рухався на велосипеді по пр-ту Науки у крайній правій смузі руху ближче до її лівого краю, щоб не заважати автомобілям повертати праворуч, оскільки на перехресті він мав намір рухатися прямо по пр-ту Науки; коли він наближався до перехрестя з вул. Блакитного, для нього був зелений сигнал світлофора; завершуючи проїзд пішохідного переходу по пр-ту Науки перед перехрестям, пробачив, що автомобіль, який рухався йому на зустріч по пр-ту Науки, уповільнюючи рух, зупинився, а тому він, щоб швидше проїхати перехрестя, прискорився. У цей час з вул. Блакитного на пр-т Науки виїхав автомобіль «Шкода», який здійснював поворот ліворуч, з яким він і зіткнувся. На його переконання ДТП сталося саме з вини водія транспортного засобу «Шкода», оскільки він не дав йому можливості завершити проїзд перехрестя.

У судовому засіданні апеляційної інстанції переглянуто відеозапис, на якому безпосередньо дорожньо-транспортна пригода не зафіксована, оскільки сталася поза межами огляду (видимості) камер відеоспостереження. Однак на відео зафіксовано рух пішоходів та інших транспортних засобів відповідно до сигналів світлофорів на даному перехресті в момент ДТП (що не заперечували самі учасники). Зокрема, у той момент, коли автомобіль «Шкода» під керуванням ОСОБА_2 виїхав на перехрестя, автомобіль, що рухався по пр-ту Науки у зустрічному напрямку для велосипедиста ОСОБА_1 , зупинився, а значить для ОСОБА_1 також горів забороняючий сигнал світлофора. Зафіксовані на відео обставини у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, у тому числі даними схеми ДТП (місце зіткнення транспортних засобів, розташування автомобіля «Шкода» одразу після контакту транспортних засобів) - дають підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку, що велосипедист ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, а відтак своїми діями порушив вимоги п.п. 8.7.3.(е), 8.10 ПДР України, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також слід зазначити, що суд першої інстанції, вказуючи у своєму рішенні, що водій автомобіля «Шкода» ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації мав би керуватися вимогами п. 16.5 ПДР України, - вийшов за межі протоколу щодо ОСОБА_1 онвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження поширюється ЄСПЛ на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02). А тому в межах протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції повинен був перевірити дослідженими у суді доказами і зробити висновки щодо наявності/відсутності порушень п.п. 8.7.3.(е), 8.10 ПДР України виключно у діях ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими у суді доказами.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 16 квітня 2020 року, на час перегляду справи судом апеляційної інстанції сплинуло понад три місяці, на ОСОБА_1 не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою визнати ОСОБА_1 винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.М. Сітайло