Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Гонгало Н.В.,

захисника Дмитренка В.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Дмитренка В.В. на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно постанови суду, 18.10.2021, о 00 годині 53 хвилин, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Житомирі по вул. Чуднівській, 18, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі адвокат Дмитренко В.В. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою застосувати до ОСОБА_1 покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортним засобом. При цьому, зазначає, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, автомобіль перебував у нерухомому положенні через технічну неможливість здійснювати рух (відсутність пального), що підтверджується зокрема відеозаписами з бодікамер поліцейського та не заперечувалося особою, яка складала протокол. Вважає, що знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Звертає увагу, що посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, акту про відсторонення водія від управління т/з не надала. Наголошує, що відеозапис з бодікамери підтверджує факт перебування автомобіля на аварійній сигналізації, разом з цим, факт руху автомобіля та хто знаходився за кермом - не містять. Разом з цим, у зв`язку із визнанням своєї провини щодо відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 свою вину визнав та просив застосувати до нього санкцію нижче від встановленої ч.1 ст.130 КУпАП. Так, ОСОБА_1 є студентом III курсу ДУ «Житомирська політехніка», за спеціальністю «Транспортні технології», за місцем свого проживання характеризується позитивно, будь-якої матеріальної шкоди нікому не завдав. На його утриманні знаходяться його батьки, які проживають в сільській місцевості та в умовах пандемії коронавірусу постійно потребують догляду, медикаментів, продуктів харчування, тощо. Позбавлення права керування транспортним засобом, поставить у вкрай невигідне становище ОСОБА_1 як студента, оскільки спеціалізація «Транспортні технології» безпосередньо пов`язана з цим правом, останній не в змозі буде заробити кошти та оплатити витрати, які він несе за оплату гуртожитку, підручників, одягу, їжі, канцелярського приладдя тощо, оскільки саме за допомогою автомобіля заробляє собі на життя. ОСОБА_1 підробляє водієм-таксистом за допомогою онлайн-сервісів «UKLON» та «BOLT».

Посилаючись на те, що в КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, проте, діючий КК України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а тому, при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності просить застосувати аналогію права, та не позбавляти права його підзахисного керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дмитренка В.В. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.3 цієї статті в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вказаних вимог закону та нормативних актів дотримався.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав, як і в суді першої інстанції, підтримав апеляційні вимоги свого захисника щодо призначеного стягнення. В свою чергу, захисник адвокат Дмитренка В.В., наголосив на відсутності факту керування його підзахисним, разом з цим, з урахуванням позиції-визнання вини ОСОБА_1 , просив застосувати аналогію права та пом`якшити стягнення.

Як вважає апеляційний суд, висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є правильними і підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №132056 від 18.10.2021 (а.с.1); рапортом поліцейського (а.п.2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 присутніх при складанні протоколу (а.с.4-5); розпискою ОСОБА_1 від 18.10.2021 про зобов`язання не керувати автомобілем (а.с.6); копією постанови серія ДП18 №530067 складеної відносно ОСОБА_1 за порушення п.21.4 ПДР України (а.с.7); відеозаписом (а.с.8); іншими матеріалами справи.

Аналізуючи зазначені докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є достовірними, не містять суперечностей, підтверджують обставини встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому є належними та допустимими доказами в справі. При цьому, апеляційний суд враховує і сталу позицію ОСОБА_1 щодо визнання своєї вини.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними о 00 год. 53 хв. 18.10.2021 в м.Житомирі по вул.Чуднівській, 18, був зупинений ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом автомобілем Audi A4, р.н. НОМЕР_1 , за порушення ПДР України та складено щодо останнього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху серії ДП18 №530067 за ст.125 КУпАП. В подальшому, під час спілкування поліцейськими були виявлені в ОСОБА_1 зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Поліцейські належно роз`яснювали ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в свою чергу, останній категорично відмовився при свідках від проходження цього огляду, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Вище зазначене і стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №132056 від 18.10.2021.

Крім того, вище зазначені докази в своїй сукупності доводять і факт керування ОСОБА_1 18.10.2021 близько 00 год. 53 хв. в м.Житомирі по вул.Чуднівській, 18, автомобілем Audi A4, р.н. НОМЕР_1 . Належних, допустимих та достовірних доказів на спростовання цього факту стороною захисту не надано, як і не встановлено апеляційним судом за результатами апеляційної перевірки матеріалів справи. Апеляційні посилання адвоката є безпідставними.

В даному випадку, за встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апеляційному суду не надано.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В ході розгляду протоколу серії ДПР18 №132056 від 18.10.2021, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, на підставі яких зробив належний висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПК України.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковано правильно.

Щодо накладеного судом першої інстанції стягнення, то воно накладене відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним та застосовано вірно. КУпАП не передбачає право суду призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом. З цього приводу апеляційні доводи є безпідставні.

Таким чином, підстави для скасування оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Дмитренка В.В. залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун