ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/345/21 Справа № 932/220/21 Суддя у 1-й інстанції - Кошля А. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , його захисника Кузякова О.В., потерпілого ОСОБА_2 , апеляційну скаргу захисника Кузякова Олександра Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою судді ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 22 грудня 2020 року о 10.10 год. в м. Дніпро проїзд О. Гальченка, буд.19 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 виїжджаючи з АЗС «Юкон сервіс» за адресою проїзд О. Гальченка, 19 не надав перевагу у русі транспортному засобу Chevrolet Aveo SF 69Y д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі. Внаслідок чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також, 22 грудня 2020 року о 10.10 год. в м. Дніпро проїзд О.Гальченка, буд.19 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 321011 д.н.з. НОМЕР_1 вживав алкоголь, а саме коньяк та пиво, після ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер №0044 в присутності двох свідків. Результат 0,93 проміле.

В апеляції:

- адвокат в інтересах Назарука О.Є. просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КупАП,закрити та прийняти нову постанову за ст. 124 КУпАП, призначивши ОСОБА_1 адміністративне стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Свої апеляційні вимоги адвокат мотивує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного дослідження матеріалів справи. Захисник зазначає, що адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає у разі керування суднами особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Окрім того, за твердженням адвоката, стаття 130 КУпАП містить в собі три частини, а відтак притягнення особи за ч. 4 ст. 130 КУпАП, є порушенням суду норм матеріального права. Також, указується на безпідставне посилання суду як на доказ винуватості на результати алкотестеру Драгер № 044 тест 1296, оскільки даний доказ не досліджувався, а квитанція є нечитабельною.

Разом з цим, посилається на те, що ОСОБА_1 , фактично визнає свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, готовий компенсувати збитки, а траспортний засіб для нього є єдиною можливістю працювати та забезпечувати свою сім`ю, оскільки за допомогою автомобілю перевозяться інструменти, необхідні в трудовій діяльності. За таких обставин, призначене адміністративне стягнення є занадто суворим.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Кузяков О.В. підтримали вимоги апеляційної скарги, повторили доводи, викладені в ній, просили задовольнити апеляційну скаргу. ОСОБА_1 пояснив суду, що дійсно після зіткнення з автомобілем вжив невелику кількість коньяку.

Потерпілий ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення апеляції адвоката.

Заслухав пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, вважаю апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги адвоката про порушення норм матеріального права в частині визнання винуватим ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки стаття 130 КУпАП містить в собі лише три частини, а відповідальність за цією статтею настає лише у разі керування суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Зокрема, у зв`язку з набранням чинності цього Закону відповідальність за керування транспортними засобами в тому числі в стані алкогольного сп`яніння була закріплена у статті 286-1 КК України, а стаття 130 КУпАП змінена.

Однак, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, виключено положення, які змінювали ст. 130 КУпАП та включали до КК України ст. 286-1.

Закон України № 720-IX від 17 червня 2020 року набрав законної сили з 3 липня 2020 року.

А тому, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 № 2617-VIII, тобто в редакції до 1 липня 2020 року.

В даній редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Отже, враховуючи, що вчинене правопорушення мало місце 22 грудня 2020 року, суд першої інстанції розглядаючи матеріали справи щодо ОСОБА_1 застосував правильну редакцію ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, ст. 124 відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 004042 від 22.12.2020 року за ч. 4 ст. 130 КУпАП, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини інкримінованого адміністративного правопорушення, який також має підписи свідків;

- квитанцією до протоколу про тестування ОСОБА_1 на алкоголь;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння, такими як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, проведеного за допомогою Драгера № 0044, з результатами якого погодився ОСОБА_1 , що засвідчив особистим підписом;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка засвідчила, що в її присутності водій ОСОБА_1 пройшов тест на приладі Драгер 0044, результат тесту 0, 93 % проміле;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , який засвідчив, що в його присутності водій ОСОБА_1 пройшов тест на приладі Драгер 0044, результат тесту 0, 93 % проміле;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 управління патрульної поліції у Дніпропетровській області;

- відеозаписом, наявним в матеріалах справи.

Посилання в апеляції на те, що суд необґрунтовано послався на доказ винуватості ОСОБА_5 на результати алкотестеру Драгер № 044 тест 1296, оскільки даний доказ не досліджувався, апеляційний суд вважає безпідставними так як сукупність доказів у справі поза розумним сумнівом підтверджує винуватість ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував і визнавав, що дійсно після ДТП він вживав коньяк.

Оскільки, в апеляції не оспорюється доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та правильність кваліфікації його дій, інші учасники апеляцій не надавали, тому дані обставини апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про накладення адміністративного стягнення, яке на думку сторони захисту, є занадто суворим, то апеляційний суд, вважає їх безпідставними.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які однозначно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_5 судом першої інстанції накладено у відповідності з зазначеними вимогами закону в в межах санкцій ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП з застосуванням ст. 36 КУпАП.

Посилання захисника в інтересах ОСОБА_5 на те, що останній визнав себе винним у дорожньо-транспортній пригоді, розкаявся, те, що страхова компанія, в якій застрахована його цивільна відповідальність відшкодує потерпілій стороні збитки, спричинені внаслідок зіткнення, а спеціальне право йому необхідне задля виконання трудових обов`язків у даному випадку хоча і мають місце проте за відсутності наявності альтернативності в санкції ч.4 ст. 130 КУпАП не можуть бути враховані.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно і аргументовано виклав правову позицію по даній справі та на законних підставах визнав винуватим ОСОБА_5 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника Кузякова О.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кузякова Олександра Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко