справа № 3/325/65/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2021 року о 03 годині 30 хвилин на автошляху с. Воскресенка- смт Нововасилівка біля смт Нововасилівка Мелітопольського району ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2103 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, почервоніння очей, млява мова, запах алкоголю з ротової порожнини. Від продуву алкотестера «Драгер» на місці зупинки та проходження відповідного огляду в медичному закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння ухилився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні правопорушник визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щиро розкаявся.

Встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 379217 від 15.02.2021 року, в якому викладені обставини правопорушення; письмовими поясненнями правопорушника від 15.02.2021 року, в яких він вказав, що випив 0,5 л горілки та 0,5 л пива, після чого керував автомобілем, а також підтвердив обставини, викладені у протоколі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 15.02.2021 року, згідно з якими 15.02.2021 року о 05.00 годині вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків та засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від його проходження; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3788657 від 15.02.2021 року, згідно з якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; оптичним диском СD+R, на якому зафіксований факт скоєння ОСОБА_1 15.02.2021 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими матеріалами справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Згідно довідки, доданої до протоколу, ОСОБА_1 06.12.2017 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його провини та обставини скоєння адміністративного правопорушення, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в межах санкції даної статті з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповіднодо ст. 4 Закону України Про судовий збір необхідно стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 просив відстрочити виконання постанови в частині стягнення штрафу, оскільки сума штрафу є значною і він не має можливості одразу сплатити штраф, оскільки офіційно не працює.

Статтею 301 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, КУпАП передбачає право суду застосувати відстрочку виконання постанови, за наявності для цього підстав, в тому числі щодо стягнення штрафу, але не визначає порядку і строків застосування такої відстрочки. Положення про відстрочку виконання постанови до одного місяця застосовуються виключно до стягнень, відмінних від штрафу.

Хоча за національним законодавством існує чітке розмежування між адміністративною і кримінальною відповідальністю, норми КУпАП так само як і Кримінального кодексу України мають каральний характер, і санкції у виді штрафів за деякі адміністративні правопорушення навіть перевищують розміри штрафів за злочини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував про розповсюдження гарантій ст. 6 Конвенції у її кримінальній частині на осіб, які обвинувачуються у вчиненні адміністративних правопорушень («Лучанінова проти України», «Гурепка проти України»). Таких же висновків дотримується комітет ООН з прав людини при застосуванні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (справа « ОСОБА_4 проти Російської Федерації»).

Нормами Кримінального кодексу України передбачено право суду розстрочити сплату штрафу до одного року з урахуванням майнового стану особи (ч. 4 ст. 53 КК України).

Як відстрочка так і розстрочка виконання штрафу мають на меті дотримання розумної пропорційності між накладеним стягненням і конкретним становищем особи, щоб таке стягнення не було завідомо надмірним тягарем, і було можливим до виконання.

Суд враховує, що сума штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП є значною, а особа, яка притягається до відповідальності офіційно не працевлаштована.

Таким чином, оскільки положення КУпАП передбачають право суду застосувати відстрочку виконання постанови у виді штрафу, відсутність деталізації порядку і строку її застосування не можуть нівелювати право на відстрочку виконання загалом, і тому суд вважає справедливим врахувати майновий стан особи і застосувати відстрочку виконання постанови у справі в частині стягнення штрафу на строк до трьох місяців.

При вищевикладеному, керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, 301, 303 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на рахунок UA0008001, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на рахунок UA 0008401 (ГУК у Зап.обл/ТГ смт. Приазов/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101, , Банк отримувача: Казначейство України.

Відстрочити виконання постанови в частині стягнення штрафу на три місяці з моменту набрання нею законної сили.

У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко