П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 12 вересня 2021 року о 07 годині 02 хвилини по вулиці Шевченка в м. Кобеляки Полтавської області керував автомобілем Renault Lodgy державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю, нерозбірлива мова. При застосуванні газоаналізатора Драгер 6810 результат становив 0,83 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

21 жовтня 2021 року та 16 листопада 2021 року на адресу суду надійшли заяви-клопотання ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що протокол не містить підпункту пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, який порушив ОСОБА_1 . Крім цього час скоєння правопорушення і час складання протоколу є однаковими. Алкотестер, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, пройшов повірку більше ніж шість місяців тому, не може використовуватись в Україні, тому його результат не може бути взятий до уваги. Зазначене порушує його право на захист, і оскільки суд не має права самостійно збирати докази, прохає закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП із наступних підстав.

Частиною 1 статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підпунктом «а» пункту п. 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України визначено шість підпунктів, які забороняють водієві вчиняти певні дії: водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий; передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані; передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил; під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання); користуватися розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використаннями спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Із наданого суду відеозапису з місця події вбачається, що інспектором поліції чітко з`ясовується саме обставина керування водієм у стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких пояснень про обставини, які б свідчили про наявність у діях водія порушень інших підпунктів пункту 2.9 ПДР ані протокол, ані відеозапис не містить.

Крім цього, на відеозаписі вбачається, що ОСОБА_1 за допомогою алкотестеру проведено огляд на стан сп`яніння, результат якого становить 0,83 проміле та будь-яких зауважень водій не висловлює. Зазначене підтверджується також висновком, долученим до матеріалів справи (а.с.2).

Таким чином суд вважає, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення підпункту пункту 2.9 Правил дорожнього руху України не може свідчити про відсутність у діях водія порушень Правил дорожнього руху України. Крім цього, суд вважає, що водій несе відповідальність саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка чітко вказує на відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення також чітко викладено суть правопорушення керування в стані алкогольного сп`яніння і будь - яких інших порушень Правил дорожнього руху, визначених у підпунктах пункту 2.9 не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що право особи на захист не порушено та суд встановлює обставини справи в межах пред`явленого правопорушення.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення і відеозапису з місця події вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений у присутності свідків. Так, результат тесту становить 0,85 проміле.

Посилання ОСОБА_1 на недопустимість такого доказу суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Наказом Держлікслужби №1529 від 29.12.2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які відносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під номером 43 вказаного переліку містяться відомості про спеціально технічні засоби газоаналізатори „Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва про повірку робочого стану яких є необмеженими.

Положеннями Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України (Свідоцтво про Державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р). Після закінчення дії означеного свідоцтва є можливим за умов дотримання правил використання та сервісного технічного обслуговування, градуювання та повірки не менше ніж 1 раз на 12 місяців.

При цьому статтею 27 ЗУ «Про метрологію, метрологічну діяльність» визначено, що калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони.

Із висновку за результатами тестування на алкоголь вбачається, що останнє калібрування проводилось 01 жовтня 2020 року. Огляд на стан сп`яніння проведено 12 вересня 2021 року (а.с.2). Таким чином, на момент проведення огляду алкотестер був використаний в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України, під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. а його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), результатом тестування (а.с.2), актом огляду на стан сп`яніння (а.с.3), відеозаписом із місця події (а.с.6) та письмовими поясненнми свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 добровільно пройшов тестування на стан сп`яніння і результат був позитивним (а.с.4-5).

З урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до відповідальності за подібне правопорушення не притягувався, вважаю застосувати відносно нього стягнення у виді штрафу, в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 24, 27, 40-1, 130, 280, 283 КУпАП, суддя,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 роз`яснюється, що у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя