ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/862/21
провадження № 3/753/898/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

19 листопада 2020 року о 19 годині 32 хвилин на вул. Здолбунівській в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.3 б), 8.7.3 г) ПДР України здійснив проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 023645 від 19.11.2020 р., 19.11.2020 р. о 23-30 год. на перехресті вул. Здолбунівська - пр-т Григоренка в м. Києві ОСОБА_1 , в порушення п. 2.5 ПДР України керував автомобілем «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, у медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 свою вину в порушенні ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів не визнав та пояснив, що він рухався на своєму автомобілі «Мерседес Бенц» по вул. Здолбунівській та проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофору, а водій автомобіля «Форд» його не пропустив, внаслідок чого і сталося зіткнення. Винним в даній дорожньо-транспортній пригоді вважає лише водія автомобіля «Форд» ОСОБА_2 .

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, то не заперечував, що він дійсно не поїхав на огляд, оскільки після зіткнення транспортних засобів, не міг залишити свій розбитий автомобіль. Крім цього, вказав, що звинувачення, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння працівники поліції висунули йому вже далеко після зіткнення транспортних засобів та протокол був складений з порушенням вимог закону. Просив визнати його невинним.

В суді допитаний інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - водій автомобіля «Форд» ОСОБА_2 , який показав, що він рухався на своєму автомобілі зі сторони вул. Дніпровської Набережної в напрямку Дарницького шосе, на перехресті зупинився на зелений сигнал світлофору та переконавшись, що немає перешкод для руху через перехрестя, та на протилежній стороні автомобілі зупинилися, почав рух далі. В цей момент водій автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_1 проїжджав перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофору, з перевищенням швидкості та вдарив його автомобіль. Після зіткнення автомобілі відкинуло в різні сторони, автомобіль «Мерседес Бенц» виїхав на парковку, збивши при цьому паркан. Після приїзду працівників поліції, було складено відносно нього та ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. На підтвердження своїх доводів, надав суду відеозапис з місця події та просив його долучити до матеріалів справи

Проте, ОСОБА_2 в даній ДТП себе винним не вважає, оскільки ПДР він не порушував, а зіткнення, на його думку, сталося виключно з вини водія ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_2 повідомив суду, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.02.2021 року його визнано винним в даній ДТП, однак не погоджуючись з таким рішенням, він подав апеляційну скаргу. На даний час вказана постанова не набрала законної сили.

Щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП нічого пояснити не зміг, оскільки вони обоє були у шоковому стані після ДТП..

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 в порушенні п. 2.3 б), 8.7.3 г) ПДР і наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.3 б), 8.7.3 г) ПДР здійснював рух на забороняючий жовтий сигнал світлофору, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.8.7.3 ґ) ПДР жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Викладені у протоколі обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються з показаннями водія ОСОБА_2 та підтверджується даними, що зафіксовані на схемі ДТП та відеозаписі, який був долучений водієм ОСОБА_2 під час судового розгляду, з якого чітко вбачається, що автомобіль «Мерседес Бенц» здійснював рух через перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофору, що стало причиною зіткнення транспортних засобів.

Доводи водія ОСОБА_3 , що він рухався на зелений сигнал світлофору, повністю спростовуються дослідженими та перевіреними судом доказами.

Питання щодо порушенням водієм ОСОБА_2 ПДР в даний час не вирішується, оскільки постановою суду від 04.02.2021 року його визнано винним у даній ДТП, проте постанова не набрала законної сили оскільки оскаржується в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд враховує обставини скоєного, особу правопорушника, те, що він не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Розглядаючи матеріали відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 19.11.2020 р. о 19-32 год. керував автомобілем «Мерседес Бенц» з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, у медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , відеозапису, який долучений до матеріалів справи в якості доказу, ОСОБА_1 19.11.2020 року о 23-30 год. відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння.

Згідно з вимогами п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції 1452/735 встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в Додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до вимог п. 9 розділу ІІ цієї Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Однак, в порушення вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 таке направлення працівниками поліції до матеріалів справи долучено не було.

Крім цього, працівники поліції в порушення вимог закону, після встановлення о 19-32 год. у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння лише о 23-30 год., через 4 години, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, що є грубим порушенням вимог закону. Оскільки, у разі згоди водія на проведення огляду у медичному закладі у такий час, потягло б за собою його недійсність, оскільки таке направлення відбулося б поза межами часу, визначеного ст. 266 КупАП.

Аналізуючи долучені докази, суд приходить до висновку, що під час оформлення матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейськими не було дотримано всіх вимог закону та підзаконних актів.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.20001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р., неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені в ході судового розгляду порушення, допущенні працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не містять належних і допустимих доказів його вини, а тому суд приходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 124, 247, 284-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: