ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/413/21
Провадження № 3/210/410/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"03" березня 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., за участі секретаря судового засідання Кубаєвої В.В., розглянула матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, Фізична особа - підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

учасники судового розгляду: захисник - адвокат Давидов С.В.

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 048145 від 19 січня 2021 із вказаного протоколу встановлено, що 18 січня 2021 року о 23-55 годині в м. Кривий Ріг, Металургійний район, по вул. Гетьманська, б. 74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Daewo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду а стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні адвокат Давидов С.В., який діє від імені та інтересів ОСОБА_1 зазначив, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, крім того, його підзахисний спочатку не відмовлявся їхати до медичного закладу. Крім того, долучений відео файл до матеріалів справи не зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому у даному випадку є неналежним доказом. Просив суд провадження по справі закрити за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Суд вживав заходи для виклику інспекторів, який склав протокол та свідків в судове засідання, однак останні на вимогу суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Свідки в судове засідання за судовим викликом не з"явилися.

Суд, заслухавши доводи захисника - адвоката Давидова С.В., дослідивши надані до справи докази, приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, почала рухатись.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає у разі: коли така особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та а також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перевіряючи доводи захисника про грубі порушення при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вони є слушними та заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Виключний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, передбачений п. 1-9 ч. 1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Водночас, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, таких установлено не було, як і не убачається долучених до протоколу доказів правомірної зупинки з боку працівників поліції, зокрема постанови про адміністративне правопорушення.

На відеофайлі працівники поліції оголошують ОСОБА_1 підставу зупинку не неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості задній номерний знак. Однак на відео читко зафіксовано, що номерний знак освітлюється.

Отже відповідно до наданого відеозапису співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб, без відповідних на те підстав.

Крім того, до матеріалів справи не долучено доказів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності ща несправність підсвітки, що свідчить про те, що така постанова не складалась.

При цьому на наступному відео файлі працівники поліції оголошують, що чують запах та пропонують ОСОБА_1 проїхати на медосвідування, на що останній чітко відповідає, що згоден поїхати.

Разом з тим, згідно з процедурою огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена п.6 та п.7 розділу 1 Інструкції, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вказаних вимог, вважається недійсним.

На відео файлі зафіксовано, як ОСОБА_1 та інспектори вирушили до медичного закладу (відео №7 00:27 хв.).

При цьому, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки.

На наступному відео файлі зафіксовано, як водій відмовляється від проходження огляду і розпочинається розгляд справи.

Суд зазначає, що патрульному заборонено використовувати відеореєстратор в особистих цілях чи не під час несення служби, а також заборонено самостійно показувати інформацію третім особам, змінювати, редагувати, видаляти, копіювати тощо - це закріплено у п. 3.7 Розділу 3 Інструкції. Після здачі технічного приладу уповноважена особа структурного підрозділу інформаційних технологій та зв`язку управління патрульної поліції зберігає відеозапис на сервері.

У п. 3.5 розділу 3 вказаної Інструкції зазначається, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Однак, після приїзду до медичного закладу для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп"яніння нагрудні камери та відеореєстратори вимикаються, а наступне відо розпочинається через значний час, і вже на місці первинної зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Чому не було завершено процедуру огляду в медичному закладі - матеріали справи не містять.

При цьому, з наданих до протоколу на диску відео файлів вбачається, що відео зйомка не була проведено безперервно, є проміжки часу, які не охоплені наданими відео файлами, а тому вказані докази не є належними.

Отже у даному випадку порушено як процедуру розгляду справи, так і процедуру огляду в порядку статті 266 КУпАП, адже після приїзду в медичний заклад, відеокамери були вимкнуті.

Із відеозапису судом встановлено, що працівниками поліції не зазначають ОСОБА_1 , які саме ознаки сп`яніння в нього були виявлені. Також, про наявність конкретних ознак сп`яніння співробітники поліції не зазначають ОСОБА_1 і в присутності свідків.

Враховуючи, що поліцейські не зазначили ознаки сп`яніння, які вбачають у водія ОСОБА_1 , а так само і не дотримались процедури огляду на стан сп"яніння в медичному закладі, передбачену статтею 266 КУпАП, суд приходить до висновку, що останні не дотримались вимог п.1 розділу ІІ Інструкції.

Додані до протоколу про адміністративні правопорушення письмові матеріали не узгоджуються з наданими відеозаписами, та з них не можливо достаменто встановити, що при складанні адміністративного матеріалу був дотриманий порядок складання протоколу та фіксації адміністративного правопорушення.

В процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення не здобуто даних про те, що поліцейським після здійснення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, було запропоновано освідування у медичному закладі, однак водій від такого освідування відмовився.

Долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення диск з відео файлами не вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

За наведених недоліків складання матеріалів справи вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , та оптичний диск з відеозаписом обставин події не можуть бути допустимими доказами обвинувачення ОСОБА_1 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь (частина 3 статті 62 Конституції України ). Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку є недоведеним.

У зв`язку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, доходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, в апеляційному порядку шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Повний текст постанови складено та підписано 05 березня 2021 року.

Суддя: О. В. Чайкіна