Справа № 301/1965/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника адвоката Зейкан Г.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/955/20, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 05. 10. 2020.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
З протоколу серії АПР18 № 264479 від 12. 09. 2020 та постанови судді від 05. 10. 2020 вбачається, що ОСОБА_1 12. 09. 2020 близько 15 год. 40 хв. в с. Великий Раковець, вул. Шевченка, в магазині «Наша Ряба» (Ломбард) здійснювала торгівлю продуктами харчування без засобу індивідуального засобу, а саме: без маски та резинових рукавичок, чим порушила постанову Кабінету Міністрів України № 641 від 22. 07. 2020.
Не погодившись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що розгляд справи всупереч вимог ст. 268 КУпАП відбувся без її участі, про що суду вона повідомити не встигла, через знаходження на амбулаторному лікуванні. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено акт, який передбачає відповідальність за правопорушення та особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, окрім того в протоколі не вірно зазначено назву магазину: замість вірного «Амбар» - зазначено «Ломбард». Також наголошує на те, що в матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджували б факт здійснення нею підприємницької діяльності, жодних свідків, очевидців події в справі не встановлено, їх пояснення відсутні в матеріалах справи. Також, зазначає, що раніше до адміністративної чи іншої відповідальності не притягалась, вважає, що від її дій не настало жодних суспільно-небезпечних наслідків, які б суттєво порушували права та інтереси інших осіб, що дає підстави вважати вчинене нею адміністративне правопорушення малозначним. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що присутньою під час розгляду справи в суді першої інстанції не була, копію постанови отримала 10. 10. 2020.
Будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує те, що до суду з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Зейкан Г.І., яка підтвердила про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги та просила суд розглянути справу у відсутності останньої.
Заслухавши пояснення захисника адвоката Зейкан Г.І., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про наступне.
Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймала участі в розгляді справи. Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.
Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.
При розгляді справи судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка.
Керуючись діючими нормами права, суддя прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 264479 від 12. 09. 2020; поясненнями ОСОБА_1 ; даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень, в тому числі незазначення у ньому нормативного акту, який передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, що ставилось їй за провину, є безпідставними.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 264479 від 12. 09. 2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчать наявні у протоколі підписи. Також, ОСОБА_1 скористалась наданим їй правом та надала пояснення по суті правопорушення, зазначивши, що у зв`язку з несправністю кондиціонеру та задухою в магазині не вдягла маску.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським СРПП №4 Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Іловачем В.Я. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 264479 від 12. 09. 2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без її участі, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення; про час та місце розгляду судом першої інстанції справи ОСОБА_1 було відомо, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення, до того ж факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також, надано можливість ОСОБА_1 постати перед судом та дати пояснення. Однак, ОСОБА_1 таким правом не скористалася особисто, а довірила представляти її інтереси захиснику.
Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази й відеозапис не містить даних, на яких було зафіксовано, що вона здійснює підприємницьку діяльність та відсутність свідків-очевидців надання нею будь-яких послуг вартісного характеру, оскільки диспозиція статті 44-3 КУпАП має бланкетний характер та відсилає до іншого нормативно-правового акту, яким є постанова Кабінету Міністрів України №641 від 22. 07. 2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в пп. 1 п. 10 якої зазначено, щодо перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно забороняється.
Тобто, для об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не потрібно доводити факт вчинення яких-небудь діянь щодо продажу продуктів харчування, оскільки достатній підтверджений факт перебування в громадських будинках та спорудах без вдягнутих засобів індивідуального захисту.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки вказані доводи повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Конституція України, як Основний Закон держави, у статті 3 закріплює, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Змістом одного із основних принципів сучасного конституціоналізму є те, що права та свободи однієї людини закінчуються там, де починаються права та свободи іншої людини, що кореспондується із положеннями, які закріплені в Конституції України акті вищої юридичної сили.
Таким чином, обмеження, які встановленні у зв`язку із запровадженням карантину на території України у зв`язку зі спалахом короновірусної інфекції, є такими, що спрямовані на захист населення загалом та людини, зокрема, та направлені на виконання статі 3 Конституції України.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду, ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винною у порушенні санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства та вчиненні передбаченого 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення, що адміністративне стягнення накладено на неї в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у зв`язку з наявністю достатніх та належних доказів, які в своїй сукупності підтвердили обставини вчиненого адміністративного правопорушення і не перешкоджають апеляційному суду прийняти рішення на підставі наявних матеріалів справи.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 05. 10. 2020.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 05. 10. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: