СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/9445/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , як головного бухгалтера ТОВ «ТД СВІТ-АГРО» (код: 37405944), адреса місцезнаходження підприємства: м.Київ, вул. Академіка Туполєва, 23 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

12.10.2021 р. року від Державною податковою службою України Головного управління ДПС у м. Києві складено Акт документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД СВІТ-АГРО».

На підставі вказаного Акту було складено Протокол про адміністративне правопорушення №30298 від 12.10.2021 р.

Відповідно до даних протоколу №30298 від 12.10.2021 р., ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТОВ «ТД СВІТ-АГРО» вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме вимог п. 185.1 cт. 185., п. 187.1 cт. 187, п.п. 192.1.1. п. 192.1., 192.3 cт. 192, п. 198.2. п. 198.3. п. 198.6 cт. 198, п. 200.1 cт. 200, п. 201.10, п. 201.12 cт. 201 Кодексу, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом № 21 від 28.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2016 за № 159/282895, зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 345588 грн., в тому числі: за липень 2019 року на суму 57876 грн., за лютий 2020року на суму 271173 грн., за березень 2020року на суму 16539 гривень;

Вимог п. 49.2, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, пп. б п. 176.2 cт. 176 Кодексу, p. III «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» наказу від 13.01.2015 №4 (із змінами та доповненнями), а саме, подання з невірно відображено ідентифікаційний код фізичної особи, що призвело до зміни платника податку за 3-4 кв. 2018. 1-4 кв. 2019 року;

П. 63.3 cт. 63 Кодексу, із змінами та доповненнями, п. 8.1, 8.2, 8.3, 8.4 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів» від 22.04.2014 за № 462 не повідомлено про власні та орендовані об`єкти контролюючий орган за основним місцем обліку у встановленому порядку (з урахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, належним чином про час, дату та місце розгляду справи для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист повідомлялась.

19.11.2021 р. адвокат Улько С.С., який представляє інтереси ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, у яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення посилаючись на наступне. У протоколі наявні посилання на норми податкового законодавства, які порушила ОСОБА_1 , однак відсутнє посилання на конкретні вчинені нею дії, що складають суть адміністративного правопорушення. На момент вчинення правопорушення частини можливих правопорушень, ОСОБА_1 взагалі не була працевлаштована, як бухгалтер. В матеріалах справи відсутні повноваження особи, що склала протокол. В матеріалах справи відсутні доказ вчиненого правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП: обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених нею дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не вказано в чому саме полягало порушення порядку ведення податкового обліку, яка форма її вини щодо таких дій та які юридичні наслідки настали або могли настати внаслідок таких дій.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують складу правопорушення та його суті.

Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, тобто у ньому не викладено, які конкретно протиправні дії чи бездіяльність по порушенню ведення податкового обліку вона вчинила, як посадова особа, це позбавляє її можливості ефективно захищатися від обвинувачення робить неможливим об`єктивний розгляд справи, перевірку наявності чи відсутності в її діях складу правопорушення.

Сам по собі Акт планової виїзної перевірки, не замінює головний документ - протокол про адміністративне правопорушення, який і є підставою адміністративної відповідальності.

Акт є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

При цьому, п.56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Наведена норма закону є бланкетною, тому в протоколі повинно бути зазначено, який конкретно закон визначає суб`єктом цього правопорушення головного бухгалтера підприємства.

Крім того, в акті перевірки зазначені порушення податкового законодавства з боку державного підприємства ТОВ «ТД СВІТ-АГРО» без визначення конкретних працівників, тому не відомо, за яких підстав встановлено, що саме головний бухгалтер підприємства ОСОБА_1 вчинила своїми протиправними діями виявлені порушення податкового законодавства.

Окрім того, Протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02 липня 2016 року N 566 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за N 1046/29176, оскільки не містить даних існування повноважень на складення протоколу саме ГДРІ відділу особливо важливих перевірок з питань ПДВ управління спеціального аудиту Головного управління ДПС у м.Києві Косюрою Н.С.

Наведені порушення є істотними недоліками протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлюють здійснення як належного захисту, так і перешкоджають об`єктивному розгляду справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не зазначена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів окрім Акту від 12.10.2021 р., які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, отже, є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 164, 247, 251, 252, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як головного бухгалтера ТОВ «ТД СВІТ-АГРО» (код: 37405944), адреса місцезнаходження підприємства: м.Київ, вул. Академіка Туполєва, 23 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Постанова є виконавчим листом, який підлягає пред`явленню до виконання протягом 3 (трьох) місяців.

Суддя Миколаєць І.Ю.