Справа № 163/1399/21 Провадження №33/802/607/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою судді провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №0222/20500/21 від 23.05.2021 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП не відомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 18.12.2020 року, органом 0715, за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України - закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений за цим протоколом в порядку ст. 511 МК України товар: 1000 штук шліфувальних дисків, 100 штук вентиляційних решіток, рулон абразивної губки довжиною 25 погонних метрів, повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

За протоколом про порушення митних правил №0222/20500/21 від 23.05.2021 року, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він 23 травня 2021 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "ДАФ", номерний знак НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , в якому переміщувався вантаж гумового грануляту, у власній митній декларації не заявив жодних товарів, не задекларувавши за встановленою формою 1000 штук шліфувальних дисків, 100 штук вентиляційних решіток, рулон абразивної губки довжиною 25 погонних метрів загальною вартістю 21 307 грн. 50 коп., що знаходились в кабіні автомобіля серед особистих речей водія і були виявлені під час митного контролю.

Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.472 МК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад порушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки під час переміщення дисків, решіток та абразивної губки з огляду на їх загальну вартість (менше 500 євро) останній не мав обов`язку їх письмового декларування і податками ці товари не обкладаються.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, Волинська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій вказує про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки судом не враховано, що на момент здійснення митного контролю будь-яких товаросупровідних документів на не задекларований товар ОСОБА_1 митному органу не подав. Разом з тим, вказує, що відповідно до висновку експертизи від 09.06.2021 року № -0472 вартість товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи в справі про ПМП №0222/20500/21 становить 21 307 грн. 50 коп. Окрім того, зазначає, що 28.05.2021 року до Волинської митниці Держмитслужби надійшло клопотання від громадянина ОСОБА_3 , представника громадянина ОСОБА_1 щодо ознайомлення з матеріалами справи про ПМП №0222/20500/21 та приєднання до матеріалів вказаної справи фактури P.H.U.P «DARO» про фактичну вартість товарів, які було вилучено. Однак, на думку Волинської митниці Держмитслужби, документ, який наданий громадянином ОСОБА_3 не міг бути виписаний на вилучений протоколом про ПМП №0222/20500/21 товар, як вказано в заяві від 28.05.2021 року, оскільки датою його написання є 26.05.2021 року, а безпосередні предмети правопорушення переміщувалися через митний кордон України та вилучені протоколом про ПМП 23.05.2021 року, а тому вказана фактура не може бути доказом у справі. Зважаючи на це, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні порушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті, а саме накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості вилучених товарів з конфіскацію цих товарів, а також стягнути витрати митного органу за зберігання товарів.

ОСОБА_1 та його захисник Костючик І.А., будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.58) в судове засідання не з`явились, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавали.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Костючика І.А.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника митниці Пікалюка М.С., який апеляційну скаргу підтримав, апеляційний суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України є правильним виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Згідно із ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.1 ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він при перетині кордону не задекларував за встановленою формою 1000 штук шліфувальних дисків, 100 штук вентиляційних решіток, рулон абразивної губки довжиною 25 погонних метрів загальною вартістю 21 307 грн. 50 коп.

При перетині кордону підтверджуючих документів щодо вартості не задекларованих товарів митному органу ОСОБА_1 не надав.

Водночас, митний орган доказом вартості вищезазначеного товару додає висновок експерта СЛЕД Держмитслужби № -0472 від 09.06.2021 року, відповідно до якого вартість товару визначено у 21 307 грн. 50 коп.

Місцевим судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що захисником Лесюка С.А. під час здійснення провадження в справі митним органом, було надано замовлення на переміщувані 1 упакування дисків, 1 упакування решіток, 1 рулон абразивної губки на загальну суму 1 711,18 злотих (1391,20 злотих без внутрішнього польського податку).

Крім цього, в судовому засіданні в суді першої інстанції захисник ОСОБА_4 надав оригінал польського фіскального чека на ті ж товари тою ж вартістю.

Таким чином, з огляду на курс злотого та євро станом на 23 травня 2021 року (7,4294 та 33,5174 гривні відповідно) вартість вилучених за цим протоколом предметів (без врахування внутрішнього польського податку на підставі Конвенції ГАТТ) становить 10 335,78 гривні або 308,37 євро.

Також, в протоколі про порушення митних правил №0222/20500/21 від 23.05.2021 року, зазначено, що задекларовані товари, які не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження, митним органом не затримувались.

Окрім того, з вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 у поданій ним митній декларації жодних товарів не заявив, що підтверджується самою декларацією.

Будь-яких, інших доказів, що ОСОБА_1 переміщував товар, який належав саме йому, крім вилученого за протоколом про порушення митних правил, матеріали справи не містять, не наведені такі факти і в акті про проведення митного огляду транспортного засобу.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про перевищення встановленої ч.1 ст. 374 МК України норми у 50 кг, оскільки загальна вага вищезазначених товарів не визначалась.

Щодо доводів Волинської митниці Держмитслужби, що документ, який наданий громадянином ОСОБА_3 , а саме фактура P.H.U.P «DARO» не міг бути виписаний на вилучений протоколом про ПМП №0222/20500/21 товар, як вказано в заяві від 28.05.2021 року, оскільки датою його написання є 26.05.2021 року, а безпосередні предмети правопорушення переміщувалися через митний кордон України та вилучені протоколом про ПМП 23.05.2021 року, а тому вказана фактура не може бути доказом у справі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються копією фіскального чека, який наявний в матеріалах справи (а.с.41), і який був належним чином досліджений судом першої інстанції, з якого вбачається, що 22.05.2021 року були придбані саме ті товари із тою вартістю, які відображені у замовленні.

А тому, беручи до уваги встановлені вище обставини справи та враховуючи положення норм митного законодавства, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а саме незаявлення за встановленою письмовою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети, та відповідно правильно закрив провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митними органами надано не було.

Постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2021 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

Беручи вищевикладене, апеляційну скаргу митного органу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст.294 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2021 року, якою провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №0222/20500/21 від 23.05.2021 року, складеним щодо ОСОБА_1 , закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк