Справа № 357/2144/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

за ст. 187 ч. 2 КУпАП

в с т а н о в и в:

26 лютого 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла адміністративна справа з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 187 ч. 2 КУпАП, обґрунтоване наступним.

04 січня 2021 року з 09 год. до 11 год. в м. Біла Церква вул. Привокзальна 3 ОСОБА_1 не з`явився на реєстраційну відмітку до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, чим грубо порушив правила адміністративного нагляду встановленого Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року, вчинивши правопорушення передбачене ст.187 ч.2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав.

Суддя, розглянувши протоколи та додані до них документи, заслухавши ОСОБА_1 , вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачені ст. 187 ч. 2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами внутрішніх справ. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: неявка за викликом органу внутрішніх справ у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників органу внутрішніх справ, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); нереєстрація в органі внутрішніх справ. Всі склади - формальні. Суб`єкт адміністративного проступку особливий, особа, яка знаходиться під адміністративним наглядом.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першого статті 6 Конвенції про захист прав людини i основоположник свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладеться, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюються в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29 червня 2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст. 245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Таким чином у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів, а також щодо добровільності та достовірності змісту письмових пояснень ОСОБА_1 немає. Суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 не погоджувався з діями працівників поліції чи оскаржував їхні дії.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що при складанні протоколу та оформленні інших документів поліцейським було дотримано вимог КУпАП, Інструкцій з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбачені ст. 187 ч. 2 КУпАП, є доведеним.

Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а саме: те, що ОСОБА_1 дійсно порушив встановлений відносно нього адміністративний нагляд Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 березня 2020 року, тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 187 ч.2 КУпАП, та стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст. 23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкцій за статтями, за якими кваліфіковані правопорушення у вигляді штрафу.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст. 23, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 283, 287-294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст. 187 ч. 2 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає двісті п`ятдесят п`ять гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста п`ятдесятчотири грн. в дохід держави.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська