запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/813/21Головуючий у 1-й інстанції Вайнраух Л.А.
Єдиний унікальний №310/7962/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Альошина В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 23.08.2021 о 20:22 год. в м.Бердянськ по проспекту Праці, буд.35, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Fusion державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, почервоніння очей, тремтіння рук), на вимогу поліцейського від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просив скасувати постанову міськрайонного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення. Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №252742 від 23.08.2021 року не може бути належним доказом вчинення правопорушення, оскільки складений з порушенням закону та містить інформацію, яка не відповідає дійсності. Працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права, в тому числі право скористатися правовою допомогою, що підтверджується відеозаписом. Власний підпис у відповідній графі протоколу ставив не розуміючи, що тим самим він підтверджує факт роз`яснення працівниками поліції йому прав. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів наявності й нього ознак сп`яніння, а лише зазначення в протоколі про наявність таких ознак не є доказом. Зазначене, на думку апелянта, вказує на незаконність вимоги поліцейського про проходження медичного огляду.

Відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 25.08.2021 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 відсутні наркотичні речовини. Крім того, той факт, що ОСОБА_1 виявив бажання їхати до медичного закладу на власному авто разом зі своєю сім`єю суд помилково сприйняв як відмову від проходження медичного закладу в закладі охорони здоров`я.

Звертав увагу суду, що протокол було складено за відсутності свідків, а направлення на проведення огляду в медичному закладі до моменту підписання протоколу йому не надавалось.

Заслухавши захисника Альошина В.В., який в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 1.3 ПДР України закріплений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 252742 від 23.08.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, почервоніння очей, тремтіння рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, в якому зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження; змістом долученого до матеріалів справи відеозапису з фіксацією обставин події.

Зазначені докази належним чином оформлені, узгоджуються між собою та є достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про відсутність вагомих доводів зі сторони апелянта за для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Так, протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 252742 від 23.08.2021 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом, зауважень чи заперечень до його змісту не надавав.

Висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення ґрунтуються на всебічному та повному вивчені матеріалів справи та оцінці доказів у їх сукупності.

Не є спроможним твердження апелянта з приводу того, що йому не були роз`яснені його права, зокрема, право скористатись правовою допомогою, внаслідок чого він не розумів чи є вимога працівників поліції законною та як діяти в такій ситуації.

Зі змісту дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час роз`яснення ОСОБА_1 його прав останній особисто наполягав на відсутності необхідності у цьому. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 , користуючись правом отримання правової допомоги, неодноразово телефонував своєму захиснику.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський доставляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ, п. 17 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Так, твердження апелянта щодо незаконності вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння через відсутність у нього будь-яких ознак такого стану не є спроможним, адже відповідно до матеріалів справи у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а тому вимога працівника поліції була законною та обов`язковою до виконання. Виявлення ознак сп`яніння є дискреційними повноваженнями поліцейського, який вправі на місті дати попередню оцінку їх наявності. Тому вирішення питання про наявність чи відсутність таких ознак наркотичного сп`яніння водія перебуває поза межами повноважень суду.

Посилання на помилковість сприйняття судом наміру їхати до медичного закладу на власному автомобілі як відмову від проходження огляду не спроможні переконати апеляційний суд у неправильності висновків суду першої інстанції, адже небажання виконати вимогу працівника поліції з дотриманням встановленого порядку, та вчинення дій спрямованих на ухилення від виконання вимоги працівника поліції у встановлений законом спосіб пройти огляд судом оцінено та кваліфіковано правильно.

Крім того, як вбачається зі змісту долученого до матеріалів справи відеозапису, в ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 було встановлено відсутність у останнього реєстраційного посвідчення на транспортний засіб, яким він керував, що само по собі унеможливлює пересування ОСОБА_1 на зупиненому працівниками поліції автомобілі до надання відповідного документа.

Ненадання копії направлення на проходження медичного огляду у встановленому законом порядку не спростовує факту вимоги працівників поліції пройти такий огляд, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом обставин події.

Положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання зазначеної норми працівником поліції до матеріалів справи долучено відеозапис обставин події, що виключає обов`язковість залучення двох свідків.

Апеляційний суд звертає увагу, що невідсторонення водія від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та не є свідченням того, що у водія були відсутні ознаки сп`яніння. Відсутність доказів відсторонення поліцейськими водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

Не спростовує правильність висновків суду і висновок КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 25.08.2021 року відповідно до змісту якого у ОСОБА_1 відсутні ознаки сп`яніння на момент проходження відповідного огляду. При цьому апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності через порушення ним вимог п.2.5 ПДР, що є самостійним складом ст.130 КУпАП.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 310/7962/21