Справа № 298/18/21
Номер провадження 3/298/117/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087240 від 23 грудня 2020 року, складеного поліцейським СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Гондорчин В.О., «23.12.2020 року о 09 год. 10 хв. смт. В.Березний вул. Шевченка водій керував вищевказаним т/з, не був пристебнутим паском безпеки, під час перевірки документів у водія було чути запах алкоголю із порожнини рота, та не чітка розмова, встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій відмовився проходити тест на приладі «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Разом з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення до суду надіслано рапорт поліцейського СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, старшого сержанта поліції Гондорчин В.О. від 23 грудня 2020 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.12.2020 року; ксерокопію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 228061 від 23.12.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

19 березня 2021 року до суду надійшла заява поліцейського СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Гондорчин В.О., в якій він просить долучити до матеріалів справи № 298/18/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 диск з відеозаписом даної події (диск додається).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судом вживались дії щодо повідомлення останнього про розгляд справи.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався, тому справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Як убачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п.п.6-8,13 Постанови КМ України від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі-Постанова КМ України №1103) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Так, при перегляді відеозапису, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як убачається з оглянутого відео, на ньому не зафіксовано будь-яких даних про перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, а також даних про те, що його було зупинено працівниками поліції та про те, що останній відмовлявся від проходження огляду у присутності свідків. При цьому, із вказаного відео вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано продути Драгер, на що останній повідомив, що думає, після чого працівники поліції припинили відеозйомку.

Аналіз означеного відео дає підстави стверджувати, що працівники поліції не відразу розпочали фіксацію правопорушення та передчасно її припинили.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Вказаними вище нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, однак дані у підтвердження виконання та дотримання поліцейським передбаченого законодавством порядку дій при відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу матеріали справи не містять, у справі відсутні відомості щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, документального підтвердження даних обставин у вигляді Акту про направлення на проходження медичного обстеження на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 нема, у матеріалах справи відсутнє направлення (скерування) ОСОБА_1 для медичного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури освідчення, передбаченої Інструкцією, зокрема п. 7 розділу 1.

Крім того, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення судом не встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , як зазначено в протоколі 23.12.2020 року о 09 год. 10 хв., та зупинення транспортного засобу працівниками поліції, що унеможливлює розуміння того, чи дійсно дана особа керувала вказаним транспортним засобом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З наданого відеозапису неможливо встановити присутність на місці події свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , у присутності яких, як вбачається з протоколу, була зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім цього, до матеріалів справи не додано жодних пояснень зазначених свідків. Присутність свідків, які підписали протокол, на відеозаписі не зафіксована.

Отже, зібраними доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 23.12.2020 року о 09 год. 10 хв., як і не доведено факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Що стосується наявного у матеріалах справи рапорта поліцейського СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області Гондорчин В.О. від 23 грудня 2020 року, то такий факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не підтверджує. Крім цього, рапорт працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, на переконання судді, не є належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відноситься до внутрішніх службових документів, складений зацікавленою особою поліцейським СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Гондорчин В.О., який в тому числі здійснював оформлення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суддя звертає увагу, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_1 від 23 грудня 2020 року, які, як вбачається зі змісту таких, відібрані поліцейським СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області Циганин В.В., не містять підпису поліцейського, який відібрав пояснення від ОСОБА_1 , що ставить під сумнів достовірність зазначених у вказаних поясненнях відомостей.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що долучена ксерокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №228061 від 23.12.2020 року, не завірена належним чином, як це передбачено вимогами Національного стандарту «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, згідно яких завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», завіреним печаткою, дати засвідчення копії. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення у встановленому порядку. Така позиція узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.05.2019 року по справі №160/7887/18.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.