Провадження № 33/824/864/2021 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Галича О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11. 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 103008-34 від 15.10.2020 року, «26 серпня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушила вимоги розпорядження № 810 від 04 жовтня 2019 року органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини», а саме не надала можливості побачення батьку ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений зазначеним розпорядженням спосіб та час, тим самим повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення не виконала рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, чим порушила вимоги ч. 6 ст. 184 КУпАП.

Крім того, 04 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 порушила вимоги розпорядження № 810 від 04 жовтня 2019 року органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини», а саме не надала можливості побачення батьку ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений зазначеним розпорядженням спосіб та час, тим самим повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення не виконала рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, чим порушила вимоги ч. 6 ст. 184 КУпАП».

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 184 КУпАП у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдетсят) гривень 00 копійок та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та обмеження у праві керування транспортним засобом - до виконання рішення в повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Галич О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.20120 року та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначає, що оскаржувана постанова ним була отримана 08.12.2020, оскільки раніше вона виготовлена не була, що підтверджується розпискою про отримання зазначеної постанови, за таких обставину адвоката Галича О.М. не було можливості подати апеляційну скаргу в строк передбачений КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Галича О.М, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені апелянтом в обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Так, з матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 23.11.2020 року, а апеляційна скарга адвоката Галича О.М., згідно відомостей поштового конверту, була направлена до суду 11.12.2020 року, тобто із порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суддею Дніпровського районного суду м. Києва винесена 23.11.2020 року, при цьому адвокат Галич О.М. та ОСОБА_1були присутніми під час розгляду даної справи, давали пояснення, проте апеляційна скарга подана адвокатом Галичем О.М. до суду лише 11.12.2020 року, тобто з порушенням десятиденного строку на оскарження.

Посилання апелянта на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано захисником 08.12.2020 року, відповідно до розписки, апеляційним судом визнаються необґрунтованими, оскільки положеннями ст. 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року клопотання та апеляційна скарга не містять, інших відомостей в судовому засіданні апелянтом надано не було, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Галичу О.М. строку на апеляційне оскарження.

Обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня винесення постанови, апелянтом не наведено.

Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови суду від 23.11.2020 року не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови адвокату Галичу О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату Галичу О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11. 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу адвоката Галича О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11. 2020 року щодо ОСОБА_1 , повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В. Семенцов