Провадження № 33/824/81/2021 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Є.О. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 9 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді,18 серпня 2020 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Audi A6" д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Тростянецька, 109 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акту, який передбачає адміністративну відповідальність за правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною. Вважає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, не надано правової оцінки тим доказам, які були надані захисником в інтересах ОСОБА_1 . Зазначає, що провадження в цій справі підлягає закриттю у зв`язку із скасуванням 01.07.2020 року акту, який встановлює адміністративну відповідальність за правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 27.11.2020 року, 11.12.2020 року, 29.01.2021 року, 12.02.2021 року, 26.02.2021 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кузьмін Є.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання, призначеного на 26.02.2021 року не надходило.

Судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення права ОСОБА_1 та його захисника Кузьміна Є.О. взяти безпосередню участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в суді. Однак враховуючи те, що у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не визнана обов`язковою, беручи до уваги скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід розглянути за наявними у справі доказами, що за вказаних вище обставин не буде порушенням права останнього на захист. Також, вказане рішення суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 102784 від 18.08.2020 (а.с.1); поясненнями свідків (а.с. 2), даними відеозапису з бодікамери інспектора патрульної поліції (а.с.3).

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення цих ознак за допомогою спеціального обладнання чи приладів законодавством не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі у лікаря-нарколога для встановлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи наведене, порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Крім того, наявність стану будь-якого сп`яніння не впливає на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника в частині закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як наголошується у п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги щодо скасування акту, який передбачав відповідальність за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, оскільки 17.06.2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким внесені зміни до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII. Даний Закон опублікований в газеті «Голос України» за 03 липня 2020 року. Згідно розділу ІІ цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII. Відповідно, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законним.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Є.О. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 9 жовтня 2020 року - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 9 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига