ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 Справа №607/16687/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює директором філії ТОВ «Аскор» України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №201275 від 12 вересня 2021 року, ОСОБА_1 12 вересня 2021 року о 23 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. 15 квітня, керував автомобілем марки «Audi Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови, порушення координації. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 6810 (повірка дійсна до 26 травня 2022 року) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Грицак А.М., подала клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 12 вересня 2021 року о 23 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. 15 квітня 2021 керував автомобілем марки «Audi Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки на відеозаписі, який додано до матеріалів справи як доказ не зафіксовано факту керування транспортним засобом саме особою ОСОБА_1 та відсутні докази руху та зупинки вищезгаданого автомобіля. Заперечили той факт, що ОСОБА_1 кервав транспортним засобом та заперечили факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ідео ф або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п.1.10 ПДР України).

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КупАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КупАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофайлами із нагрудної відеокамери працівника поліції, які на думку суду не можуть вважатись належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки із змісту відеозаписів нагрудної відеокамери працівника поліції неможливо достеменно встановити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння оскільки через низьку якість відеозапису (погане освітлення, спрямування нагрудної камери працівника поліції не на обличчя водія) неможливо ідентифікувати особу.

Наявний у матеріалах справи рапорт інспектора взводу №01 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції В.Чабана від 12 вересня 2021 року, про те, що під час несення служби в період часу з 20 год. 00 хв. 12 вересня 2021 року по 08 год. 00 хв. 13 вересня 2021 року у складі екіпажу «Юпітер 204» у м. Тернополі, по вул. 15 квітня було зупинено транспортний засіб «Audi Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який не увімкнув покажчика повороту відповідного напрямку при його зміні та під час спілкування з останнім, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, судом до уваги не береться, оскільки не може вважатись належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне направлення на огляд до КНП «ТОМЦСМЗ» ТОР водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12 вересня 2021 року 23 год. 03 хв.

Як вбачається з довідки, виданої Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Суд не бере до уваги, як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанову серії ЕАО №4764683 від 12 вересня 2021 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за порушення п.9.2 б ПДР України, оскільки така не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з положеннями частин 2-4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи те, що із відеофайлів нагрудної відеокамери працівника поліції неможливо ідентифікувати особу водія, який керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, в той час як працівниками поліції для проведення огляду не залучались двоє свідків, а тому суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б об`єктивно та беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 12 вересня 2021 року 23 год. 00 хв. в м. Тернополі по вул. 15 квітня транспортним засобом марки «Audi Q7» державний номерний знак НОМЕР_1 , а також не доведено факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Л. Дзюбич