Номер провадження: 33/813/1346/21
Номер справи місцевого суду: 289/1530/21
Головуючий у першій інстанції Мясківська І.М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.,

за участю секретаря: Гарбуз В.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 20 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців; стягнено з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2021 серії БР № 192696 вбачається, що 01 серпня 2021 року о 20:35 годині на а/д Київ-Чоп 86 км. с. Кочерів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAF FT XF 105/460» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом KASSBOHRER д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови державного виконавця Сивун В.М. Балтського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.05.2021 року № 59290565.

Постановою судді Балстького районного суду Одеської області від 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців; стягнено з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) ОСОБА_1 не був повідомлений про встановлення йому обмеження у праві керування транспортним засобом і вперше дізнався під час зупинки поліцейськими та складанням відповідного протоколу;

2) судом першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

У судове засідання, призначене на 14 грудня 2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 7 статті 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Із вище викладеного вбачається, що суд, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

З метою дотримання положень законодавства судом апеляційної інстанції було витребувано з Балтського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріали, на підставі яких ОСОБА_1 було обмежено у праві керування транспортними засобами (а.с. 62).

02 грудня 2021 року до Одеського апеляційного суду ВДВС надіслав вищевказані матеріали, з яких вбачається, що 29 травня 2021 року ОСОБА_1 отримав постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.05.2021р. Вказана постанова на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення чинна.

Апеляційний суд не приймає до уваги додаткові пояснення ОСОБА_1 від 15 листопада 2021 року, які вмотивовані тим, що він ознайомився із матеріалами виконавчого провадження лише після подання відповідної заяви 20 жовтня 2021 року, оскільки вони спростовуються рекомендаційним повідомленням про вручення поштового відправленням, наданим органами виконавчої служби на запит апеляційного суду.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно вказав про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Крім того, у постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 19.05.2021р. зазначено, що вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома, та направляється для виконання після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" для її оскарження, якщо постанова не була оскаржена, а у разі оскарження постанови-після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована, постанова може бути оскаржена до суду протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про її винесення.

Вказана постанова ніким не оскаржена, а апелянту відомо про її існування.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Також вважаю, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП, в межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи за відсутністю ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом отримання телефонограми, однак на власний розсуд розпорядився процесуальними правами та до судового засідання не з`явився.

Враховуючи викладене, дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 20 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік