ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 266748, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 266748, 14.11.2021 о 00 годин 15 хвилин у м. Запоріжжя, Вознесенівський район, по бул. Шевченка, 56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Porshe Cayenne, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки під відеокамеру АР-00226. Від керування транспортного засобу відсторонений, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти протоколу складеного відносно нього заперечує та просить взяти до уваги погоджені з ним доводи його представника адвоката Геєць М.В.

У судовому засіданні адвокат Геєць М.В. зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Надав суду письмове клопотання про закриття провадження у порядку ст.247 КУпАП, в якому зазначено, що 14.11.2021 о 00-15 год, ОСОБА_1 на вулиці бул. Шевченка 56 в м. Запоріжжя було зупинено патрульною поліцією. Підставою для такої зупинки співробітниками поліції було заявлено, що нібито на бульварі Шевченка відбулася бійка в зв`язку з чим працівники поліції перевіряють всі машини. На, що ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що ні в яких бійках участі не приймав, а разом з дружиною повертався від друзів, продемонструвавши при цьому працівникам поліції свої руки, що вони є цілими не ушкодженими та надав для перевірки документи: посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Проте поліцейські не відпустили ОСОБА_1 , як цього вимагають вимоги ст. 7, 8, 35 Закону України «Про поліцію». Продовжуючи спілкування та провокуючи водія, поліцейські фактично у не процесуальний спосіб вели бесіду принюхуючись до нього і оскільки не було виявлено жодної ознаки алкогольного сп`яніння вирішили заявити, що водій знаходиться у стані наркотичного сп`яніння. Після цього було запропоновано провести перевірку ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому були названі ознаки сп`яніння, які відсутні в Інструкції і які не підтверджуються відеозаписом з боді камери поліцейського, а саме: сині мішки під очима. Так, з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що на місці зупинки у поліцейської машини включені сині проблискові маячки, які дають синій відтінок на обличчях всіх учасників бесіди. Як вбачається з відеозапису інших ознак наркотичного сп`яніння у водія поліцейськими не зазначалося, що спростовує неведені поліцейським ознаки сп`яніння у протоколі, які ніякими іншими доказами не підтверджуються. Тим самим поліцейськими було порушено вимоги п.п. 3, 4 Інструкції.

У подальшому відповідно до КУпАП та Інструкції поліцейські зобов`язані видати направлення до закладу охорони здоров`я для проведення обслідування. Проте фактично цього не відбулося, що підтверджується відеозаписом і зупиненому ОСОБА_1 такого направлення не надавалося. Хоча в матеріалах справи таке направлення наявне. З відеозаписів наданих працівниками поліції до матеріалів справи не вбачається факту вручення направлення водію. Як зазначено в ч. 8 Інструкції «Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.» Не вручення зазначеного додатку вказує фактично на порушення направлення водія на обслідування.

Також саме відео є не цілісним та зняте з перервами, що фактично унеможливлює скласти повну картину про обставини, які відбулися при зупиненні ОСОБА_1 .

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Вказані порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, наявність яких в силу законодавства, виключає притягнення особи до відповідальності, свідчить про порушення прав та свобод особи та виключає інші наслідки розгляду протоколу суддею, окрім як закриття провадження в справі.

Вирішуючи справу, слід врахувати, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи. Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Фактично ОСОБА_1 усвідомлюючи безпідставність та свавільність вимог поліцейського не був зобов`язаний їх виконувати, оскільки такі вимоги не були підкріплені законними підставами.

Крім того, в порушення ч. 8 Порядку, де зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, поліцейськими при оформленні відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння не залучено свідків.

Таким чином, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Суд, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у цьому випадку, на думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 14.11.2021 та відеозаписом, але суд при вивченні останніх встановив таке.

Згідно даних протоколу особи, що притягається до адміністративної відповідальності пред`явлено звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягала у порушенні п. 2.5 ПДР, яке мало місце 14.11.2021 об 00 год. 15 хв., тобто саме ці обставини підлягають доказуванню у справі.

При перегляді відеозапису події, що сталася 14.11.2021, доданого до протоколу, не встановлено факту категоричної відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, оскільки останній не заперечував проти проходження медичного огляду. Водночас вбачається, що працівниками поліції не було зазначено ознак наркотичного сп`яніння, не роз`яснено водію процедуру проходження медичного огляду та не надано направлення на проходження медичного огляду у медичному закладі. Разом з тим, з відеофайлів вбачається, що працівники поліції тривалий час спілкувалися із водієм ОСОБА_1 та у ході спілкування жодних ознак наркотичного чи будь якого іншого сп`яніння не виявляли, а тільки після тривалого спілкування зазначили, що водію необхідно пройти медичний огляд, без будь-яких пояснень.

Отже, зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів) не підтверджені достатніми доказами, надані відеоматеріали також не містять фактів виявлення зазначених у протоколі ознаків наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 .

На переконання суду, після відтворення відеозаписів, долучених до протоколу, обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджується цими відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100.

При цьому, матеріали справи не містять інших доказів, які б беззаперечно свідчили про факт відмови водієм ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 виданого 19.05.2011 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.А. Крамаренко