П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1438/21

29 листопада 2021 року смт Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., вивчивши матеріали справи, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, головного бухгалтера КНП «Старобогородчанська некомерційна амбулаторія групової практики» Старобогородчанської ОТГ,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 12 листопада 2021 року надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

З матеріалів справи встановлено, що 10 листопада 2021 року старшим державним інспектором Тисменицького відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Данилюк Н. П. складено протокол про адміністративне правопорушення №1319 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в якому зазначено, що остання, будучи головним бухгалтером КНП «Старобогородчанська некомерційна амбулаторія групової практики» Старобогородчанської ОТГ, в порушення пунктів 49.18.1, 49.18 ст.49 Податкового кодексу України, несвоєчасно подала податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2021 року (граничний термін подання декларації 20 жовтня 2021 року, фактично подано 21 жовтня 2021 року).

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2021 року подала вчасно, а саме 20 жовтня 2021 року. Припустила, що така невідповідність у датах могла виникнути через технічні проблеми, які у неї виникли з електронним ключем, що пояснила інспектору ще при складання протоколу. Тому просила провадження у справі при притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, подані у розпорядження суду приходжу до такого висновку.

Відповідно до підпунктів 49.18., 49.18.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення № 1319 складено на підставі акта № 6341/09-19-18-11/40247383 від 10 листопада 2021 року.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

Крім того, суд зазначає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі не є беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Складовою частиною суб`єктивної сторони даного виду правопорушення є вина у формі умислу чи необережності.

Оскільки ОСОБА_1 у судовому засідання вказала, що податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2021 року до податкової інспекції подано вчасно, а інших належних та допустимих доказів на спростування її тверджень у матеріалах справи немає, то суд вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, під час розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Битківський