Провадження номер 3/741/525/21
Єдиний унікальний номер 741/835/21
ПОСТАНОВА

іменем України

20 грудня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Олійник Ю.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення (протоколи серії ДПР18 № 472429, ДПР18 № 472749, ДПР18 № 474251), щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працює,

передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472429 від 26 червня 2021 року ОСОБА_1 26 червня 2021 року о 14 год. 05 хв. в с. Козари Носівського р-ну по вул. Шевченка, № 1 керував автомобілем ВАЗ-21011, д. н. з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох представників поліції при відеофіксації, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 472749 21 вересня 2021 року о 20 год. 00 хв. м. Носівка вул. Шаули ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2101, д. н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 474251 14 жовтня 2021 року о 13 год. 30 хв. на а/д Носівка-Козари гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063, д. н. з. НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (незв`язна мова, нестійка хода). Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також проходити огляд на стан сп`яніння в лікарні відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох і більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на вищевикладені вимоги закону справи про адміністративні правопорушення, сформовані на підставі протоколів про адміністративні правопорушення ДПР18 № 472429 від 26 червня 2021 року, ДПР18 № 472749 від 21 вересня 2021 року, ДПР18 № 474251 від 14 жовтня 2021 року, суд уважає за доцільне об`єднати в одне провадження та присвоїти справі єдиний унікальний номер 741/835/21 (номер провадження 3/741/525/21).

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з протоколами про адміністративні правопорушення погодився, свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення. Пояснив, що дійсно у червні 2021 року керував автомобілем ВАЗ у стані алкогольного сп`яніння, а у вересні та жовтні, коли його зупиняли під час керування автомобілем працівники поліції, не захотів проходити огляд на стан сп`яніння. Автомобілі, якими він керував, йому не належать, а посвідчення він водія ніколи не отримував. Раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП він притягувався.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР України).

Пунктом п. 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у пунктах 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та пунктах 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо такі дії вчинені повторно протягом року.

Диспозицією частини 3 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо такі дії вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтями 251 та 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених ПДР не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, безумовно «поза розумним сумнівом» повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 472429, ДПР18 № 472749, ДПР 18 № 47425, які складено у максимальній відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та які містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- технічними відеозаписами правопорушень, з яких убачається, що:

26 червня 2021 року о 14 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21011, д. н. з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу прилад газоаналізатор «Драгер» - показник якого становив 2,03 проміле;

21 вересня 2021 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2101, д. н. з. НОМЕР_3 та був зупинений працівниками поліції, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків;

14 жовтня 2021 року о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-21063, д. н. з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, поліцейськими встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також проходити огляд на стан сп`яніння в лікарні відмовився в присутності свідків,

а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Складові повторності вчиненого адміністративного правопорушення під час кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджуються постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становило 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Складові повторності вчиненого адміністративного правопорушення під час кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджуються вищевказаною постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2021 року, а також постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок без оплатного вилучення транспортного засобу.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, та вважає, що ОСОБА_1 винен у вчиненні цих правопорушень та його вина доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суд зазначає, що вчинені ОСОБА_1 правопорушення є умисними, грубими та систематичними порушеннями порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення суд не враховує обставини, викладені в частині 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту.

Відповідно до ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Пунктом 28 постанови ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали не містять відомостей щодо перебування автомобілів ВАЗ-21011, д. н. з. НОМЕР_2 , ВАЗ-2101, д. н. з. НОМЕР_3 , ВАЗ-21063, д. н. з. НОМЕР_4 у приватній власності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд не застосовує до нього адміністративних стягнень у виді оплатного вилучення транспортного засобу та конфіскації транспортного засобу.

Як слідує з листа ТСЦ МВС № 7443 від 09.11.2021 р. № 31/25/15-979 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував. Тому він не є водієм в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1.10 ПДР України, а, отже, на нього не може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 12, 13, 33-35, 36, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення № 741/835/21 (провадження № 3/741/525/21), № 741/1220/21 (провадження № 3/741/784/21) та № 741/1333/21 (провадження № 3/741/847/21) відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний унікальний номер 741/835/21 (номер провадження 3/741/525/21).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 3 с. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без конфіскації транспортного засобу;

- за ч. 3 с. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без конфіскації транспортного засобу.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Суддя А.О. Крупина