Провадження № 3/521/6867/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 року співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол серії ААБ № 139294, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до вказаного протоколу, 30.06.2021 року, в м. Одесі, по вул. Крайня, буд. 3/3, водій ОСОБА_1 , керував т/з мопед Yamaha, без реєстраційного номеру, в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку алкотестеру «Драгер» Alcotest 7510 № 260, тест позитивний 1,87 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини водія, матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 139294, від 30.06.2021 року; DVD-носій з відеозаписами з місця події, чек з приладу «Драгер» (тест № 260), акт огляду на стан сп`яніння, від 30.06.2021 року.

Згідно до довідки інформаційного порталу Національної поліції, протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався.

Судом справа до розгляду призначалась неодноразово.

Проте, ОСОБА_1 у жодне із призначених засідань не з`являвся, про дату, час та місце слухання справи на 30.07.2021 року повідомлявся співробітниками поліції при складанні протоколу, про що склав особистий підпис (а. с. 2).

Крім того, ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання справи на 10.08.2021 року, 30.09.2021 року, 26.10.2021 року, 18.11.2021 року, 09.12.2021 року повідомлявся шляхом надсилання судових повісток на адресу місця його проживання, яку він вказав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, з метою належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддею було надіслано запит до ГУ ДМС України в Одеській області.

Згідно відповіді на вказаний запит судді, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по м. Одесі та Одеській області не значиться (а. с. 12).

З огляду на вказане, суддею було зроблено запит до ГУ ДМС України в Закарпатській області.

Зі змісту відповіді на вказаний запит судді, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим: 19.12.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 27).

Судові повістки про виклик до суду на адресу зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 та адресу проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , були отримані адресатом, про що свідчить рукописний текст з підписом на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а. с. 29, 30, 31, 32).

Проте, замість того, щоб прибути у судове засідання та надати докази на підтвердження своїх заперечень, якщо такі мали місце, ОСОБА_1 у судові засідання не прибував.

Отже, судом прийнято всі міри для належного повідомлення ОСОБА_1 про явку до суду.

Зі змісту викладеного вище, приходжу до висновку, що належним чином повідомлений ОСОБА_1 не скористався своїм правом взяти участь у розгляді справи.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суддею було вивчено наданий до суду DVD-носій з відеозаписами з місця події.

Так, з досліджуваних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Yamaha у стані алкогольного сп`яніння.

Також, ОСОБА_1 не заперечував та не оспорював обставини його перебування за кермом т/з.

Наданими до суду відеозаписами зафіксовано і процедуру проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ознайомлення останнього з протоколом про адміністративне правопорушення.

Крім того, в графі пояснень протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав, що «Випив бутилку пива, більше не буду».

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, законодавцем перебачено відповідальність водія за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 23, 33, 279, 283, 284, 287, 401 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук