Справа № 132/3770/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2021 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , медичиний представник компанії «Євромедекс» за ч. 5 ст. 122-4 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 401936 від 12.11.2021, водій ОСОБА_1 12.11.2021 близько 15 год 30 хв на автодорозі «М-21 258км+900 м, поворот на с. Голендри», керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по головній дорозі, різко змінила напрямок руху та здійснила екстренне гальмування в результаті чого змусила водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 різко гальмувати, подавати звуковий сигнал та змінювати напрямок руху, що в подальшому призвело до перекидання транспортного засобу, що призвело до механічних пошкоджень іншого транспортного засобу, чим порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала. Пояснила, що 12.11.2021 о 15 год 30 хв рухалася з м. Житомир в напрямку м. Вінниці по А/Д М-21 по головній дорозі в лівій смузі руху з швидкістю близько 90 км/год. В попутному напрямку, в правій смузі руху рухався автомобіль Volkswagen, нз НОМЕР_3 . В районі повороту до с. Голендри, автобусна зупинка, раптово, на великій швидкості, з прилеглої дороги, пересікаючи зустрічні смуги руху, та не надаючи перевазі в русі, на її смугу руху виїхав автомобіль, сірий автомобіль, універсал (ідентифікуючі ознаки вона роздивитися не втсигла), що змусило її різко змінювати напрямок руху праворуч, задля уникнення зіткнення з цим транспортним засобом. В той час автомобіль Volkswagen, нз НОМЕР_3 , який був на відстані близько 100 м від її автомобіля позаду, застосував екстренне гальмування, що стало причиною його заносу і в подальшому перекидання. Пояснила, що таким чином уникала можливого зіткнення, а її дії були вимушеними, з метою забезпечення особистої безпеки, внаслідок дій іншого транспортного засобу. Однак засоби фіксації в жодному із автомобілів встанволені не були, не були вони встановлені і на місці ДТП, а оскільки транспортний засіб, сірий автомобіль, не зупинячись зник з місця ДТП, встановити його водія на разі неможливо. При цьому заперечила, що в її діях є склад правопорушення, передбачений ст. 122-4 КУпАП, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки місця ДТП вона не залишала.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а статтею 278 КУпАП визначено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час, місце і день її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали та інше.

Статтею 256 ч. 1 КУпАП встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В свою чергу, межі розгляду справи про адміністративне правопорушення визначені відповідними обставинами, які зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, що випливає з положень ст.ст.254,256 КУпАП, за які суд, розглядаючи кожну таку справу, не може виходити, самостійно змінюючи суть правопорушення, зокрема, об`єктивну сторону інкримінованого в провину складу адміністративного правопорушення.

Судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 ЄКПЛ.

Фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним устатті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 401936 від 12.11.2021 щодо ОСОБА_1 , його фабула сформульована наступним чином, що 12.11.2021 близько 15 год 30 хв на автодорозі «М-21 258км+900 м, поворот на с. Голендри» ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по головній дорозі, різко змінила напрямок руху та здійснила екстренне гальмування в результаті чого змусила водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 різко гальмувати, подавати звуковий сигнал та змінювати напрямок руху, що в подальшому призвело до перекидання транспортного засобу, що призвело до механічних пошкоджень іншого транспортного засобу, чим порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Диспозицією ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ч.5 цієїж статті передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян,

Тобто, фабула, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №401936 ОСОБА_1 , охоплюється диспозицією ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Однак дії ОСОБА_1 здійсно з протоколом кваліфіковано за ч.5 ст. 122-4 КУпАП.

Так, ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Однак, виклад об`єктивної сторони правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 жодним чином не стосується правопорушення, передбаченого даною статтею.

Крім іншого дана норма взагалі містить лише одну частину.

Крім того, протокол складено з порушеннями вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, зареєстрованого в Мінюсті України 01 грудня 2015 р. за №1496/27941, зокрема п. 7 розділу І, згідно якого не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Як убачається із змісту протоколу, в ньому допущено внесення виправлень щодо зазначененя частини статті КУпАП, а саме виправлено з ч. 4 на ч. 5 ст. 122-4 КУпАП, хоча структура останньої взагалі не містить частин.

Про складення протоколу серії ДПР 18 401936 щодо ОСОБА_1 саме за даною нормою, зокрема склав рапорт інспектор взводу №2 роти №1 БУПП у Вінницькій області Тесля М.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення як процесуальний документ є актом обвинувачення та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшла висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122-4 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.122-4,245,251,252,283-285,294 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження всправі про адміністративне правопорушення, за ч.5 ст.122-4 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В.Ставнійчук