Справа № 526/97/21
Провадження № 3/526/151/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Тищенко Л. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 1 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Вельбівка Великобудищанської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, директора Вельбівського закладу ЗСО І-ІІ ступенів, ідентифікаційний номер невідомий,

за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 06 січня 2021 року, складеного ДОП СП Гадяцького ВП Кайола С. В., слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Вельбівського закладу ЗСО І-ІІ ступенів, порушив вимоги ст. 26 Закону України «Про освіту», а саме не повідомив уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України, а саме Гадяцький ВП про випадок булінгу зі сторони учня шостого класу ОСОБА_2 , 2008 року народження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, як неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень повідомляє уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України та службі у справах дітей про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що підстав для звернення з повідомленням до правоохоронних органів у нього не було, оскільки відносно малолітнього ОСОБА_3 булінг не вчинявся, тобто систематичних протиправних дій з боку інших учасників освітнього процесу цькування не здійснювалось. Окрім того, пояснив, що навпаки сам ОСОБА_4 допускає неналежну поведінку, у зв`язку з чим виник між ним та іншими учнями конфлікт.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статей 251,252,280 КУпАП, наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), відповідно до яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 5 ст.173-4 КУпАП.

Диспозиція ч. 5 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність керівника закладу освіти за неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процессу.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення має бути відображено суть адміністративного правопорушення, яке має включати не лише дані про неповідомлення про булінг, але і час, місце здійснення самого булінгу фактичні дані відносно того, що зазначений факт мав місце, коли, ким та яким чином він був здійснений, оскільки це підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відсутність самого факту булінгу виключає і відповідальність про неповідомлення про нього.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначення суті адміністративного правопорушення, тобто всієї його складової об`єктивної сторони. Відсутність місця на бланку протоколу для зазначення складу адміністративного правопорушення не виключає можливості здійснити його продовження на додатковій сторінці (прошитій та пронумерованій з підписами особи яка склала протокол та особи яка притягається до адміністративної відповідальності).

Важливими елементами складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП є саме наявність булінгу та неповідомлення про нього поліцію.

Відповідно до п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння. При цьому кривдником має бути саме учасник/учасники освітнього процесу. Булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (п. 3-1 ч.1 ст. 3 цього закону), а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він не містить зазначення суті адміністративного правопорушення, тобто всієї його складової об`єктивної сторони. Суть адміністративного правопорушення викладено в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-4 КУпАП.

Зокрема, у протоколі не зазначається, які саме насильницькі дії були вчиненні порушником (порушниками) стосовно неповнолітнього потерпілого, які наслідки викликали вказані дії у потерпілого та чи були вони взагалі, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

Як вбачається з заяви матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , з якою вона звернулася 24.12.2020 до Гадяцького ВП, 23.12.2020 її сину, під час навчального процесу було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку.

Зі змісту колективного звернення батьків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 28.12.2020 на ім`я директора Вельбівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_1 вбачається, що учень 6-го класу Вельбівської школи ОСОБА_11 своїми діями та поведінкою згубно впливає на психофізичний стан їх дітей, а саме обзиває учнів принизливою нецензурною лайкою, залякує та б`є, дівчатам погрожує зґвалтуванням, у зв`язку з чим прохали захисту у директора, шляхом переведення ОСОБА_3 на індивідуальну форму навчання.

Про конфлікт, який відбувся у Вельбівському закладі ЗСО І-ІІ ступенів 23 грудня 2020 року між учнями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідчать доповідні записки вчителя початкових класів ОСОБА_15 , класного керівника 8 класу ОСОБА_16 , а також пояснення долучені до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , якими підтверджується не лише конфлікт, який відбувся між учнями школи, а також про неналежну поведінку самого потерпілого ОСОБА_23 .

Будь-які докази, підтверджуючі наявність у малолітнього ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості, після конфлікту, який відбувся у школі 23.12.2020, відсутні.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано беззаперечних доказів, того, що у закладі освіти був наявний випадок булінга (цькування) учасника освітнього процесу, а саме учня 6-го класу Вельбівської школи ОСОБА_2 , чи мало вказане діяння систематичний характер, а докази, які маються в матеріалах справи, навпаки спростовують наявність булінгу відносно ОСОБА_23 .

Оцінивши усі наявні у справі докази, вважаю, що факт наявності булінгу в навчальному закладі, в якому ОСОБА_1 являється керівником, а саме директором Вельбівської ЗОШ І-ІІ ступенів, не знайшов свого підтвердження, а тому склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, відсутній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 283, 284, 247 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області.

Суддя Л. І. Тищенко