Справа № 298/7/21
Номер провадження 3/298/108/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087235 від 20 грудня 2020 року, складеного інспектором СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом Чемсак Р.Ю., «20.12.2020 року о 10 год. 40 хв. за межами с. Забрідь водій керував т/з без увімкненого ближнього світла фар за межами населеного пункту, під час розмови з водієм у останнього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, під час освідчення на приладі «Драгер» тест показав 1,39 проміле, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП».

Разом з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення до суду надіслано чек приладу «Драгер»; ксерокопію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 228049 від 20.12.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП; рапорт інспектора СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції Чемсак Р.Ю. від 20 грудня 2020 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 20 грудня 2020 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 20 грудня 2020 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судом вживались дії щодо повідомлення останнього про розгляд справи.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався, тому справу може бути розглянуто.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що визначено ст. 7 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 256 КУпАП визначено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.У протоколі про адміністративне правопорушеннязазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідківі потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 256 КУпАП та п. п. 8, 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Вказаними вище нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, зазначені в ньому дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП, як відповідальність за порушення пункту 2.9 Правил дорожнього руху. При цьому, суд звертає увагу, що пункт 2.9 ПДР містить перелік заборон для водіїв механічних транспортних засобів і положення даного пункту містять підпункти. Однак поліцейським не зазначено який саме підпункт порушив ОСОБА_1 , через що суть адміністративного правопорушення не конкретизована.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним чином здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 3 ст. 130 КУпАП, що вказує на те, що ОСОБА_1 мав бути підданий двічі протягом року адміністративному стягненню за будь-які діяння передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак на підтвердження таких обставин жодних доказів до матеріалів справи не долучено.

Так, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддею не встановлено, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У матеріалах справи відсутні копії постанов суду, які набрали законної сили, про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що давало б можливість для кваліфікації дій останнього за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Дана процедура проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння співробітником поліції проведена з порушеннями, а саме: не було складено акт огляду та відповідно такий не долучено до протоколу.

У протоколі про адміністративне правопорушення складеному стосовно ОСОБА_1 зазначено про долучення до нього даних щодо відеофіксації події правопорушення, однак до суду разом з матеріалами справи, як це вбачається з внутрішнього опису матеріалів справи, вказаний доказ не надісланий, такий відсутній.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що долучена ксерокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №228049 від 20.12.2020 року, не завірена належним чином, як це передбачено вимогами Національного стандарту «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, згідно яких завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», завіреним печаткою, дати засвідчення копії. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення у встановленому порядку. Така позиція узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.05.2019 року по справі №160/7887/18.

Що стосується наявного у матеріалах справи рапорта інспектора СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області Чемсак Р.Ю. від 20 грудня 2020 року, то такий факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не підтверджує. Крім цього, рапорт працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, на переконання судді, не є належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відноситься до внутрішніх службових документів, складений зацікавленою особою інспектором СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області Чемсак Р.Ю., який в тому числі здійснював оформлення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суддя звертає увагу, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 від 20 грудня 2020 року та письмові пояснення ОСОБА_3 від 20 грудня 2020 року, які, як вбачається зі змісту таких, відібрані поліцейськими СРПП Великоберезнянського ВП ГУНП в Закарпатській області Чемсак Р.Ю. та ОСОБА_4 , не містять підписів поліцейських, які відібрали зазначені пояснення, що ставить під сумнів достовірність наведениху вказаних поясненнях відомостей.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях (ст. 62 Конституції України).

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить висновку, що наявними у справі доказами кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

У зв`язку з цим, суддя приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.