єдиний унікальний номер справи 546/1138/21
номер провадження 3/546/364/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 10.01.2021 за ч.3 ст.130 КУпАП, 10.01.2021 за ч.4 ст.126 КУпАП, 14.02.2021 за ч.3 ст.130 КУпАП, 14.02.2021 за ч.4 ст.126 КУпАП, 04.03.2021 за ч.4 ст.126 КУпАП, 11.05.2021 за ч.3 ст.130 КУпАП, 11.05.2021 за ч.3 ст.130 КУпАП, 01.07.2021 за ч.1 ст.178 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

23.11.2021 до Решетилівського районного суд Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.3 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу серії ААБ №006183 від 05.10.2021, ОСОБА_1 05.10.2021 о 10:05 год. по вул.Вишневій, 25 в м.Решетилівка керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , належному ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення ТЗ за допомогою алкотестера Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, в наслідок чого його дії були кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначене на 24.12.2021, ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис у розписці про отримання судової повістки (а.с.18), жодних заяв та клопотань з процесуальних питань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.3 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належить до даної категорії випадків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення та з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами. При цьому суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_1 , яка свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності, адже йому відомо про дату, час та місце проведення судового засідання.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України ОСОБА_1 роз`яснювались, про що свідчить його особистий підпис у протоколі.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пункту 2.5 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки суду, підтверджується наступними доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААб №006183 від 05.10.2021, який в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено «Випив 05 пива керував автомобілем» (а.с.2); довідкою начальника СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.3); копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 11.05.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу (7-8); копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 11.05.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (9-11); довідкою про повторність вчинення адміністративних правопорушень (а.с.12); компакт-диском, який містить відеозапис «2021_1005_100309_727» із відеорегістратора, розташованого в патрульному автомобілі на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.13)

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою начальника Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (а.с.3).

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи те, що транспортний засіб ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №006183 (а.с.2), належить іншій особі ОСОБА_2 , який не вчинив даного правопорушення, вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_1 передбаченої частиною 3 статті 130 КУпАП санкції у виді оплатного вилучення транспортного засобу суддя вважає неможливим, оскільки це вплине на необґрунтоване втручання у приватну власність іншої особи, що є неприпустимим.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз.3 п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами і доповненнями) вбачається, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст.121, ч. 4 ст.122, ст.122-2, ч. 3 ст.123, ст.124 і ст.130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно довідки начальника СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.3).

За таких обставин не підлягає застосуванню визначений ч. 3 ст. 130 КУпАП вид санкції - позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням вищевикладеного, тяжкості скоєного правопорушення, особи правопорушника, його не зацікавленості у розгляді даної справи, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

постановив :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривен, без позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко