Справа № 699/29/21
Номер провадження № 3/699/70/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.07.1998 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого директором Стеблівського психоневрологічного інтернату, який зі слів раніше до адміністративної відповідальності не притягався, інші дані суду не відомі

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

1.Інформація про оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

1.1.До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області 20.01.2021 надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2021серії ДПР18 № 496328 (далі протокол). Протокол було складено начальником СРПП № 1 Звенигородського РВП лейтенантом поліції Луценком О.І.

1.2.З проколу вбачається, що ОСОБА_1 14.01.2021 о 21 год. 10 хв. на автодорозі між м. Корсунь-Шевченківський та с. Яблунівка керував автомобілем RENAULT DUSTER, днз НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка ході, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

1.3.У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень і від підпису протоколу.

1.4.У ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 від 04.09.2014.Водію видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. На підтвердження цього у протоколі міститься підпис ОСОБА_1 .

1.5.Протокол містить відомості про двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

1.6.Адміністративний матеріал крім протоколу містить рапорт працівника поліції Снісара С.О. від 14.01.2021, письмові показання двох вищеназваних свідків, копію вилученого посвідчення водія, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та диск з двома відеофайлами.

1.7. ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Захисник Гречуха В.І. просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

2.Інформація щодо розгляду справи.

2.1. Адміністративний матеріал надійшов до суду 20.01.2021, засідання призначались на 29.01.2021, 19.02.2021, 01.03.2021. Учасники справи належним чином повідомлялися про день, час і місце слухання справи.

2.2. У судове засідання 29.01.2021 ОСОБА_1 не з`явився. Захисник ОСОБА_1 адвокат Гречуха В.І. подав заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з його занятістю в іншому судовому засіданні.

2.3. У судове засідання 19.02.2021 ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про відкладення засідання на іншу дату. У судове засідання з`явилися захисник ОСОБА_4 та викликаний для дачі пояснень працівник поліції, який складав протокол. До засідання захисник подав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі. Проти початку розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 його захисник не заперечував та заявив клопотання про допит працівника поліції, який складав протокол, у якості свідка. Також просив викликати як свідків двох осіб, які залучались як свідки при складанні протоколу. Судом було оголошено наявні матеріали справи, здійснено перегляд двох відеозаписів, які надійшли з адміністративним матеріалом та допитано у якості свідка працівника поліції - начальника СРПП № 1 Звенигородського РВП ОСОБА_5 .

2.4. У судове засідання 01.03.2021 з`явився ОСОБА_1 та надав свої пояснення та додаткові документи. Викликані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви з поясненням причин неявки. У заявах зазначили письмові пояснення щодо складання протоколу відносно ОСОБА_1 .

2.5. За заявою захисника йому надавалися матеріали справи для ознайомлення. За заявами ОСОБА_1 йому надавалися копії відеозаписів, які надійшли з адміністративним матеріалом, а також копія аудіозапису судового засідання від 19.02.2021.

3.Письмові документи адміністративного матеріалу, які досліджувалися судом

3.1. Протокол про адміністративне правопорушення від 14.01.2021 серії ДПР18 № 496328. Зміст протоколу зазначено у розділі 1 цієї Постанови.

3.2. Рапорт працівника поліції Снісара С.О. від 14.01.2021 на ім`я начальника Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області О.Міщенка. З рапорту вбачається,що 14.01.2021 о 20.57 надійшло повідомлення зі служби 102 що водій автомобіля Рено Дастер білого кольору їде з порушенням ПДР в бік м. Корсунь-Шевченківський, можливо перебуває в нетверезому стані.

3.3. Письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , з яких вбачається, що 14.01.2021 о 21.10 год. рухаючись на своєму автомобілі він був залучений у якості свідка. Водій автомобіля Дастер білого кольору днз НОМЕР_3 ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. У присутності свідка ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер та в медичному закладі, а також відмовився від підпису у протоколі та дачі будь-яких пояснень.

3.4. Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 14.01.2021 о 21.10 год. він був залучений у якості свідка. Працівниками поліції було зупинено автомобіль Дастер білого кольору днз НОМЕР_3 , водієм якого був ОСОБА_1 . У останнього були присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, нечітка хода, нерозбірлива мова. Водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер та в медичному закладі, а також відмовився від підпису у протоколі та дачі будь-яких пояснень.

4.Перегляд відеозаписів.

4.1.З адміністративним матеріалом до суду надійшов диск, на якому зберігалося два файли з відеозаписами. Під час розгляду справи ці відеозаписи переглядалися три рази: у судовому засідання 19.02.2021 у присутності захисника під час дослідження матеріалів справи; у цьому ж засідання під час допиту свідка ОСОБА_5 ; у судовому засіданні 01.03.2021 під час надання пояснень ОСОБА_1 . Ініціаторами перегляду була сторона захисту.

4.2.Зміст відеозаписів не наводиться з огляду на висновки, викладені у п. 8.7 цієї Постанови.

5.Показання свідків.

За клопотанням захисника у якості свідків викликалися працівник поліції ОСОБА_5 та свідки події ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

5.1.Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він обіймає посаду начальника СРПП № 1 Звенигородського РВП. З вільних показів свідка та його відповідей на запитання захисника і суду вбачається, що 14.01.2021 він з напарником перебував на добовому чергуванні. Під час руху автодорогою від с. Яблунівка у напрямку смт. Стеблів побачили, що їм назустріч рухався автомобіль RENAULT DUSTER білого кольору. Автомобіль здійснював маневрування, які не відповідали дорожній обстановці. Поліцейські припустили, що водію могло стати зле за кермом. З метою з`ясування причин такого керування працівники патрульної поліції розвернули свій автомобіль та поїхали за цим водієм. На їхнє прохання автомобіль зупинився, вони також почали зупинятися. У цей час водій зупиненого автомобіля різко почав рухатися вперед. Поліцейські поїхали слідом та вимагали від водія здійснити зупинку. Свідок керував автомобілем, а його напарник ОСОБА_7 сидів поряд у патрульній машині та знімав ці події на свій власний телефон. Бодікамери не працювали, бо вже розрядилися від холоду, зарядити їх поліцейські не мали можливості. Автомобіль патрульної поліції відеореєстратором обладнаний не був. Водій автомобіля RENAULT DUSTER зупинився в районі сміттєзвалища біля автодороги. Напарник свідка ОСОБА_7 першим вийшов з патрульного автомобіля і підійшов до зупиненого автомобіля. ОСОБА_5 підійшов за кілька хвилин, оскільки він здійснював паркування патрульного автомобіля. Спочатку водій сидів у машині, не реагував на запитання та прохання надати документи. У цей час кудись намагався дзвонити, йому теж дзвонили. Потім вийшов з машини, намагався йти в сторону смітника, ходив біля машини. Інших осіб свідок в зупиненому автомобілі не бачив. Згодом особу водія було встановлено за документами, ним виявився ОСОБА_1 . За зовнішніми ознаками працівники поліції дійшли висновку, що водій може перебувати у стані алкогольного сп`яніння (хитка хода, нерозбірлива мова, запах алкоголю з порожнини рота). Зазначив, що водій взагалі нічого не міг пояснити через свій стан. Невдовзі поряд зупинився автомобіль Мерседес Віто, темного кольору, з якого вийшли два чоловіки, які запропонували свою допомогу. Цими чоловіками виявилися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Поліцейські запросили їх бути свідками. Також невдовзі до місця події під`їхав ще один екіпаж патрульної поліції, вже з м. Корсунь-Шевченківського, проте вони довго не затрималися. У присутності свідків поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого останній чітко відмовився, що зафіксовано на відеозаписі та відображено у письмових поясненнях свідків.

На запитання захисника поліцейський надав такі додаткові пояснення. Направлення на огляд на стан сп`яніння у медичній установі водію не надавалося, оскільки водій від такого огляду відмовився. Права ОСОБА_1 роз`яснювали, проте він відмовився підписувати про це у протоколі, взагалі відмовлявся від будь-чого. Свідок пояснив, що рапорт не складав, про наявність повідомлення на лінію 102 щодо можливого стану сп`яніння водія зупинено автомобіля йому відомо не було. На питання про те, хто дозволив свідкам здійснювати відеозйомку цієї події свідок пояснив, що свідки знімали вказану подію на власні пристрої, а поліцейські не мали права їм це забороняти(відеозаписи свідків суду не надавалися та не досліджувалися). Також ОСОБА_5 вказав, що до тієї події ОСОБА_1 і свідків раніше не бачив, з ними не знайомий. Про характер відносин між ОСОБА_1 та свідками обізнаний не був. На запитання захисника чому у протоколі не зазначено, що додається відеозапис, свідок пояснив, що формуванням адміністративного матеріалу займається спеціально уповноважений працівник, який самостійно вирішує які докази додавати, а бланк протоколу не містить спеціальної графи для зазначення про наявність відеозапису.

5.2. Викликаний у якості свідка ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Надав через канцелярію суду письмову заяву, у якій зазначив, що з`явитися до суду він не може через незадовільний стан здоров`я. Також зазначив, що «підтримує події», що відбувалися 14.01.2021 в його присутності та викладені у протоколі, який свідок підписав. Зазначає, що водій ОСОБА_1 відмовився продути трубку контролю тверезості в його присутності, а також пройти тест на вміст алкоголю у його крові.

Ані ОСОБА_1 , ані його захисник Гречуха В.І. не заявляли клопотання про повторний виклик цього свідка у судове засідання для допиту.

5.3. Викликаний у якості свідка ОСОБА_3 до суду не з`явився. Надав через канцелярію суду письмову заяву, з якої вбачається, що з`явитися до суду він не може, оскільки знаходиться на роботі за межами Черкаської області. Зазначив, що обставини, викладені на відео та у протоколі про адміністративне правопорушення, який свідок підписав, повністю підтверджує.

Ані ОСОБА_1 , ані його захисник Гречуха В.І. не заявляли клопотання про повторний виклик цього свідка у судове засідання для допиту.

5.4. Ані ОСОБА_1 , ані його захисник Гречуха В.І. не заявляли клопотання про виклик інших осіб у якості свідків у судове засідання для допиту.

6.Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працює директором Стеблівського психоневрологічного інтернату (далі інтернат). 14.01.2021 він повертався з роботи на автомобілі білого кольору RENAULT DUSTER, днз. НОМЕР_3 . Автомобіль належить інтернату. За кермом автомобіля перебував штатний працівник інтернату водій ОСОБА_8 . Сам ОСОБА_1 знаходився у салоні автомобіля у якості пасажира. Разом з ним в автомобілі знаходилися ще дві працівниці інтернату. ПІБ цих осіб ОСОБА_1 не назвав. Пояснив, що останнім часом його два рази зупиняли працівники поліції на цій же автодорозі. Крім того, ОСОБА_1 стало відомо, що його «замовили», допускає, що хочуть вбити. Працівники поліції вимагали зупинити автомобіль на трасі в полі. Спочатку автомобіль зупинився, а потім, хвилюючись за своє життя, ОСОБА_1 дав вказівку водієві рухатися далі, щоб зупинитися біля сміттєзвалища, бо ОСОБА_1 відома та місцевість і він думав, що там має бути освітлення. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що у нього були підстави боятися працівників поліції, бо до них взагалі немає довіри через всім відомі події у Кагарлицькому відділенні поліції, а також у Городищенському відділі поліції Черкаської області, де поліцейські знущалися над затриманою особою.

Після зупинки автомобіля працівники поліції йому не представилися. ОСОБА_1 телефонував своєму керівнику, щоб дізнатися як діяти у такій ситуації. Потім майже зразу з`явилися свідки. Звідки вони з`явилися, ОСОБА_1 напевно не бачив, бо в очі світили фари та ліхтарі. Потім ще приїжджали патрульні поліцейські з м. Корсунь-Шевченківського, але вони переговорили з першим екіпажем поліції та невдовзі поїхали. Свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 він добре знає, протягом тривалого строку є опонентом ОСОБА_3 у кримінальному провадженні. Уважає всю цю ситуацію навмисно створеною. Зазначав, що зйомка велась вибірково. Надані суду відеозаписи переривалися. Пояснив, що працівники поліції показували якийсь прибор, пропонували йому пройти огляд на пристрої Драгер, але він є «пересічним громадянином» та взагалі «не знає що це таке». Поліцейські у нього все запитували і запитували, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд. Від такого тиску, а також великої кількості присутніх людей, а саме 2 поліцейських та 2 свідків, ОСОБА_1 розгубився, бо ця ситуація принижувала його достоїнство і гідність. Зазначає, що він є особою з вищою освітою, тривалий час займає керівну посаду, а його знімали на відео «як вовка у клітці», «як бидло якесь». Тому він відмовився проходити огляд. Якби поліцейські вручили йому направлення на огляд у медичній установі, він би обов`язково його пройшов. Також вказав, що на місце події викликав свою дружину. Стверджував, що після складання протоколу за кермо автомобіля знову сів водій інтернату і вони поїхали з місця події.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

7.Позиція захисника Гречухи В.І.

Захисник Гречуха В.І. подав письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Клопотання підтримав у судовому засіданні.

Клопотання обґрунтовано наступним:

7.1.На думку захисника з матеріалів справи слідує, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено безпосередньо поліцейським у присутності свідків шляхом візуального спостереження. Уважає такий висновок неспроможнім.

7.2.Протокол не містить відомостей про назву медичного закладу, у якому ОСОБА_1 пропонується пройти медичний огляд. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія у медичному закладі. На думку захисника це свідчить про недотримання поліцейським порядку направлення водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду.

7.3. ОСОБА_1 не було роз`яснено приписи ст. 63 Конституції України.

7.4.Рапорт працівника поліції не віднесено до переліку доказів, визначених ст. 251 КУпАП.

7.5.Поліцейські залучили у якості свідків осіб, щодо яких є сумніви у їх неупередженості, чим порушили приписи п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.011 № 1452/735 (далі Інструкція). Захисник у клопотанні вказує, що «свідки були заздалегідь задіяні поліцейськими і були доставлені на поліцейському автомобілі у нічний час на місце зупинки..». У судовому засіданні і ОСОБА_1 , і його захисник також зазначали, що свідок ОСОБА_3 є опонентом ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, а ОСОБА_6 є свідком у цьому провадженні зі сторони ОСОБА_3 . Додатково у судовому засіданні надано документи щодо кримінального провадження відносно дружини свідка ОСОБА_3 (копії витягу з ЄРДР, протоколу огляду місця ДТП від 18.12.2021, повідомлення про підозру та повідомлення слідчого на ім`я ОСОБА_1 про завершення досудового розслідування за вказаним провадженням).

7.6.Уважає, що поліцейський неправомірно зупинив автомобіль ОСОБА_1 у темному місці у полі, не представився, не назвав причину зупинки та суть звернення до ОСОБА_1 .

7.7.У протоколі не зазначено відеозапис як доказ. Не зазначено, що поліцейські здійснювали відеофіксацію та яким саме технічним пристроєм. У судовому засіданні захисник заявив клопотання про визнання відеозаписів недопустимими доказами, так як відсутні дані де знаходиться оригінал, хто саме і на який пристрій знімав відео, зйомка не місить дати і часу її проведення.

7.8. Уважає, що протокол не може бути беззаперечним доказом як підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем, так і доказом його вини у вчиненому. Зазначає, що відсутні належні засоби доказування на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, а також відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

8.Висновки суду щодо аргументів захисника, викладених у клопотанні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

8.1.Суд уважає помилковими твердження сторони захисту, викладені у п. 7.1. цієї Постанови. Протокол складено щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. Підставою для огляду є виявлення поліцейським у результаті візуального спостереження певних ознак, які можуть свідчити про перебування водія у стані сп`яніння. Такі ознаки мають бути зазначені у протоколі відповідно до приписів Інструкції. Проте у протоколі не стверджується, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, протокол складено виключно щодо відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння.

8.2.Щодо доводів захисника про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння суд зазначає наступне. Відповідно до приписів ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду передбачена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1103 огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,

лікарем закладу охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена також раніше названою Інструкцією (п. 7.5 Постанови).

Відповідно до пункту 6 розділу ІI Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з п. 7 розділу I Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд як на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Драгер», так і у медичній установі. Проте ОСОБА_1 від усього відмовлявся.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 також зазначають, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд як на місці зупинки, так і у медичній установі.

Більш того, сам ОСОБА_1 вказує, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на місці події були майже зразу після зупинки його транспортного засобу. Крім того, зазначав, що йому пропонували пройти огляд на місці, проте він «пересічний громадянин» і не знає, що таке «драгер». ОСОБА_1 не заперечив, що йому пропонували пройти огляд і у медичній установі, проте зазначав, що хотів пройти такий огляд сам, а відповідного направлення поліцейські йому не вручили.

Ураховуючи приписи ст. 266 КУпАП, Порядку № 1103, Інструкції, суд зазначає, що чинне законодавство не передбачає обов`язку поліцейського надавати направлення на огляд до медичної установи у разі відмови водія від його проходження, як і зазначати у протоколі назву такої медичної установи. Всі пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння оголошуються водію до складання протоколу. З пунктів 3, 6-8 Порядку № 1103, пунктів 6, 7 Інструкції не вбачається можливість проходження огляду у тому порядку, про який заявляє сторона захисту. За таких обставин доводи захисника, викладені у п. 7.2 цієї Постанови, є неспроможними.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що, по-перше, поліцейський дотримався встановленого порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, та по-друге, що ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичній установі, відмовився.

8.3.Суд критично ставиться до доводу захисника, викладеному у п. 7.3. Постанови, що ОСОБА_1 не повідомили приписи ст. 63 Конституції України. У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що права ОСОБА_1 роз`яснювали, проте він «від усього відмовлявся», у тому числі від проставлення підпису. Сам ОСОБА_1 таку інформацію не заперечив. З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився ставити підпис у графі про роз`яснення йому прав. Проте його підпис міститься у протоколі у розділі, де зазначено про вилучення посвідчення водія та видачу тимчасового дозволу на керування транспортним засобом. З цього суд робить висновок, що протокол ОСОБА_1 надавався і він міг ознайомитися з його змістом, так само міг зазначити у протоколі, що права йому роз`яснені не були. Відмова особи від підпису не є доказом того, що поліцейським порушено процедуру роз`яснення прав особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

8.4.Суд також критично ставиться до твердження захисника, що рапорт працівника поліції не віднесено до переліку доказів, визначених ст. 251 КУпАП (п. 7.4 Постанови). Вищенаведена стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами є будьякі фактичні дані, які, у тому числі, можуть встановлюватися «іншими документами». Проте суд ураховує правову позицію Верховного суду, викладену в постанові від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а, з якої вбачається, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. З показань свідка ОСОБА_5 суд робить висновок, що рапорт (п. 3.2. Постанови) цей поліцейський не подавав, інформації щодо повідомлення на лінію 102 не мав та при складанні протоколу її не враховував. У такому разі рапорт не може вважатися однозначним доказом винуватості особі у цій справі. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання рапорту неналежним доказом, проте зазначає, що доказову базу рапорт може мати тільки у сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами у справі.

8.5.Щодо залучення у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 суд зазначає наступне. У судовому засіданні стороною захисту надавалися копії з матеріалів кримінального провадження. Суд не вдається до аналізу цих матеріалів по суті, лише аналізує їх на предмет наявності чи відсутності інформації щодо упередженості залучених свідків. З наданих документів вбачається, щодо свідок ОСОБА_3 дійсно є опонентом ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, а свідок ОСОБА_6 залучався понятим в межах досудового розслідування у цьому провадженні. Подія, щодо якої здійснюється розслідування, сталася у грудні 2018 року.

Пункт 4 Порядку № 1103 вказує, що не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції так само передбачено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Сам ОСОБА_1 , а також його захисник Гречуха В.І., у судовому засіданні зазначали, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існують тривалі негативні стосунки. ОСОБА_1 у своїх поясненнях прямо зазначав, що впізнав свідків, бачив, що вони також вели свою власну відеозйомку під час складання протоколу, зазначав, що результати цієї зйомки були викладені свідками у мережу Інтернет. Разом з тим, ні з адміністративного матеріалу, ні з поданих стороною захисту до матеріалів справи документів, ні з наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 не вбачається, що поліцейські, які складали протокол та займалися оформленням адміністративного матеріалу, були повідомлені про наявність конфліктних стосунків між ОСОБА_1 та вказаними свідками.

Ураховуючи пояснення ОСОБА_1 , його захисника Гречухи В.І., свідчення, надані під присягою поліцейським ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 сумнівів у неупередженості ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не було. Натомість була тверда впевненість, що свідки є неупередженими. Проте ОСОБА_1 таку інформацію поліцейським не надав.

ОСОБА_5 , перебуваючи під присягою, повідомив, що він не знав про стосунки між ОСОБА_1 та свідками. Таким чином, підстав для сумнівів у неупередженості свідків він не мав. Ні Порядок № 1103, ні Інструкція не встановлюють процедуру з`ясування поліцейським характеру стосунків між особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення і залученими при цьому свідками. Ураховуючи, що ОСОБА_1 міг, але не повідомив працівника поліції щодо сумнівів у неупередженості свідків, суд доходить висновку, що поліцейським не було допущено порушень при залученні свідків.

Окремо суд звертає увагу на твердження захисника, що свідків на місце події доставили поліцейські. У своїх показаннях ОСОБА_1 зазначив, що напевно не бачив, звідки з`явилися свідки, бо в очі світили фари та ліхтарі. Оскільки захисник на місці події не був, суд доходить висновку, що цей аргумент є вигадкою сторони захисту з метою уникнення можливої відповідальності.

Також суд звертає увагу, що сторона захисту не заявляла клопотання про визнання пояснень свідків недопустимими доказами, навпаки, клопотала про виклик їх у суд у якості свідків. Після надання свідками до суду заяв, зміст яких зазначено у пунктах 3.3., 3.4., 5.2. та 5.3. Постанови, захист не наполягав на повторному виклику та допиті вказаних свідків.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 недопустимими доказами.

Разом з тим, надаючи докази щодо сумнівів у неупередженості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , особа, щодо якої складено протокол, а саме ОСОБА_1 , беззаперечно довів, що:

- при складанні протоколу були присутні двоє свідків;

- ці свідки перебували поряд майже з самого початку події;

- у присутності цих свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

8.6.Щодо правомірності зупинки транспортного засобу суд зазначає наступне. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 2.4 Правил дорожнього руху зазначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням вимог ПДР та надати документи для перевірки.

Пунктом 15.9. ПДР передбачено місця, де зупинка транспортних засобів є забороненою. Автодорога, навіть вночі і в полі, до таких місць не відноситься.

Стаття 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначає перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб. Серед цих випадків значиться порушення ПДД.

З показань свідка ОСОБА_5 вбачається. що автомобіль RENAULT DUSTER, днз. НОМЕР_3 під час руху здійснював маневрування, яке не відповідало дорожній обстановці (п. 5.1. Постанови). Саме таке маневрування стало підставою для першої зупинки автомобіля. Проте після зупинки автомобіль, у якому знаходився ОСОБА_1 несподіванно продовжив рух. Це підтверджується показаннями ОСОБА_5 (п. 5.1 Постанови) та ОСОБА_1 , який вказав, що він свідомо прийняв рішення про продовження руху автомобіля (п. 6 Постанови).

Суд приходить до висновку, що водієм було допущено порушення п. 2.4. ПДД, тому на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб. Крім того, транспортний засіб не був зупинений у забороненому місці.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях стверджував, що працівник поліції не представився (п. 6 Постанови). У клопотанні захисника про закриття провадження вказано, що «на запитання ОСОБА_1 «А ви хто?» поліцейський відповів «Патрульна поліція Черкаської області» (а.с. 21, третій абзац знизу).

З цього вбачається, по-перше, що працівник поліції представився, та, по-друге, що працівник поліції представлявся саме ОСОБА_1 . Належних доказів того, що працівник поліції не назвав свої ПІБ, посаду, місце роботу та причину зупинки - матеріали справи не містять.

Навіть якщо поліцейський дійсно не представився належним чином, це не забороняло ОСОБА_1 вимагати надати необхідну інформацію. Ні ОСОБА_1 , ні його захисник про таку обставину суд не повідомляли. Протокол також не містить жодних застережень та зауважень ОСОБА_1 щодо незаконної поведінки поліцейських. Сторона захисту не надала інформацію, чи подавались скарги на незаконні дії поліцейських. За таких обставин суд критично ставиться до позиції захисника, викладеній у п. 7.6 Постанови.

8.7.Щодо клопотання сторони захисту про визнання відеозаписів недопустимими доказами (п. 7.7. Постанови) суд зазначає таке. Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Матеріали справи належної інформації про такий технічний засіб не містять. Показання свідка ОСОБА_5 про те, що фіксування здійснювалось особистим смартфоном працівника поліції не можуть вважатися належними відомостями про технічний засіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що відеозаписи, подані поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не можуть вважатися належним доказом. З огляду на це зміст відеозаписів у п. 4.2. постанови не зазначається.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відеозаписи під час розгляду справи переглядалися неодноразово (п. 4.1. Постанови), сторона захисту давала пояснення, посилаючись на ці відеозаписи, як на підтвердження своїх доводів. Задоволення клопотання сторони захисту про визнання відеозаписів недопустимим доказом позбавляє суд права вважати доведеними твердження в тому числі і сторони захисту, які ґрунтувалися на відеозаписах.

8.8.Суд не може погодитися з доводами сторони захисту, викладеними у п. 7.8. цієї Постанови щодо відсутності доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також що він відмовився від огляду на стан сп`яніння.

У своїх показаннях ОСОБА_1 зазначав що у зупиненому автомобілі був лише пасажиром. Водієм при цьому називав особу, яка є його підлеглим і працює водієм у Стеблівському психоневрологічному інтернаті. Суд критично ставиться до цих тверджень ОСОБА_1 з огляду на таке. Свідок ОСОБА_5 (на відміну від ОСОБА_1 перебуваючий під присягою) пояснив, що інших осіб у зупиненому автомобілі не було. Сам ОСОБА_1 зазначав, що поліцейські зверталися до нього та саме його просили пред`явити документи. Саме він цікавився у поліцейських «А ви хто?» (а.с. 21). Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що поліцейський, у порушення встановленого порядку, не повідомив йому ПІБ, посаду і причину зупинки. Таку інформацію поліцейський має надавати виключно водію, а не пасажирам. Отже, слід розуміти, що ОСОБА_1 вважав себе водієм. У протоколі міститься підпис ОСОБА_1 про вилучення у нього посвідчення водія та видачу тимчасового дозволу. Чинне законодавство не передбачає можливості вилучення посвідчення водія у пасажирів транспортного засобу. Проте жодних зауважень ОСОБА_1 поряд з його підписом у цій графі протоколу не міститься. У судовому засіданні сторона захисту не вказувала на незаконність дій поліцейських щодо вилучення документів у пасажира автомобіля. Крім того, саме ОСОБА_1 надав пояснення, що на місце зупинки автомобіля викликали його дружину. Суд розуміє це як доказ відсторонення водія від керування транспортним засобом. Також, ОСОБА_1 зазначав, що він розгубився від великої кількості людей поряд, на уточнююче запитання суду пояснив, що присутні були два свідки та два поліцейські. Про наявність інших осіб ОСОБА_1 при цьому не вказував. Крім того, сторона захисту мала можливість заявити клопотання щодо виклику осіб, які нібито знаходилися разом з ОСОБА_1 у зупиненому автомобілі, проте таке клопотання не заявлялося.

За таких обставин суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT DUSTER білого кольору, днз. НОМЕР_3 , який належить Стеблівському психоневрологічному інтернату.

Висновки суду щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння викладено в останньому абзаці п. 8.2. цієї Постанови.

9.Висновки суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною першою ст. 130 КУпАП (суд використовує еталонну редакцію КУпАП, розміщену в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, який згідно з постановою КМУ від 23.04.2001 № 376 веде Мін`юст) встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, атак само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому не має значення, чи фактично перебував водій у стані сп`яніння.

З протоколу вбачається, що він складений 14.01.2021 у зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (п. 1.2. Постанови).

У процесі розгляду справи судом встановлено, що подія, зафіксована у протоколі, мала місце 14.01.2021. Час і місце події, зазначені у протоколі, підтверджуються матеріалами справи, показаннями свідків та показаннями ОСОБА_1 .

Суд дійшов висновку що у вказаний у постанові день і час саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT DUSTER білого кольору, днз. НОМЕР_3 (п. 8.8 цієї Постанови).

Суд дійшов висновку, що працівник поліції дотримався встановленого порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, а також, що ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичній установі, відмовився (п. 8.2 цієї Постанови).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 14.01.2021 о 21 год. 10 хв. на автодорозі між м. Корсунь-Шевченківський та с. Яблунівка керував автомобілем RENAULT DUSTER, днз НОМЕР_3 . Після зупинки автомобіля на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, зміст яких зазначено у Постанові, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення (п. 1 Постанови);

- рапортом працівника поліції (п.п. 3.2, 8.4 Постанови)

- поясненнями свідка ОСОБА_5 (п. 5.1 Постанови);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (п.п. 3.3, 5.2 Постанови);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (п.п. 3.4, 5.3 Постанови)

- усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні (п. 6 Постанови).

Отже, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

10.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні Постанови, та положення закону, якими керувався суд.

Обставини, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу відсутні.

При визначені, чи може вказане правопорушення вважатися малозначним, суд враховує практику Європейського суду, а саме рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007. З цього рішення вбачається, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку. Так само, не може вважатися малозначної і відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд приходить до висновку, що застосування стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде домірним вчиненому правопорушенню.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.07.1998 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого директором Стеблівського психоневрологічного інтернату, який зі слів раніше до адміністративної відповідальності не притягався, інші дані суду не відомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню у примусовому порядку у подвійному розмірі в сумі 20 400 гривень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом десяти днів з дня винесення даної постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 03.03.2021.

Суддя Літвінова Г.М.