ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З наданих суду матеріалів вбачається, що 26.11.2021 о 21-55 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Запоріжжі, Вознесенівський район, вул. Наукове містечко, 100, не врахував дорожньої обстановки при зміні напрямку руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дорожнє огородження. Внаслідок ДТП травмованих не має, авто отримало механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Чим порушив п.п. 10.1; 12.1 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав та пояснив, що коли він рухався в районі вул. Наукове містечко у м. Запоріжжі по правій стороні дороги, у лівому ряду попереду зупинились два автомобілі, один за одним, коли він почав до них наближатись то позаду стоячий автомобіль різко звернув вправо, щоб уникнути зіткнення з даним автомобілем йому прийшлося здійснити різкий маневр вправо, внаслідок чого здійснив наїзд на дорожню огорожу. Також зазначив, що схема ДТП складена працівниками патрульної поліції не відповідає даній обстановці. Надав письмову заяву.

Розглянувши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та іншими документами.

У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що водієм ОСОБА_1 були порушені п.п. 10.1; 12.1 ПДР України, і що його дії перебувають у причинному зв`язку з ДТП, що відбулася за вищенаведених обставин.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Проте, з урахуванням пояснення водія ОСОБА_1 та матеріалів доданих до протоколу, неможливо стверджувати про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення п.п. 10.1; 12.1 ПДР України, оскільки об`єктивних даних, що останній порушив вказані Правила, матеріали справи не містять та у судовому засіданні не встановлено.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, керуючись ст.ст. 124, 245, 247, 251 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.03.2015, що зберігається в УПП в Запорізькій області, повернути - ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Крамаренко