ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3183/21

22 грудня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 23.01.2018, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.122, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2021 року, о 18:58 год, у м.Костопіль по вул.Рівненська 107а, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейським СРПП Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №157531 з якого вбачається, що 11.10.2021 о 14:59 год, в м.Костопіль по вул.Рівненська 107а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив правила проїзду перехресть, при повороті ліворуч не пропустив транспортний засіб Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався по головній дорозі, змусив водія змінювати напрямок руху щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку, чим порушив п.16.6 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 10 жовтня 2021 року, о 19:00 год, в м.Костопіль по вул.Рівненська 107а, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейським СРПП Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №157532 з якого вбачається, що 11.10.2021 о 14:59 год, в м.Костопіль по вул.Рівненська 107а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив аварійну ситуацію внаслідок якої в подальшому сталась дорожньо-транспортна пригода та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив п.2.10«а» Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що дані адміністративні матеріали складено відносно однієї і тієї ж особи, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №3/564/1745/21 та №3/564/1746/21 відносно ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження в межах справи №564/3183/21.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Красовський А.С., подав письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №157531 від 11.10.2021, складений за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке мотивоване тим, що ОСОБА_1 не порушував вимог п.16.6 ПДР України, оскільки вказаний пункт правил стосується проїзду регульованих перехресть і не стосується описаної ситуації. Просить закрити провадження у справі за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення ним адміністративних правопорушень заперечив та пояснив, що він не створював аварійних ситуацій, оскільки мав достатньо часу щоб виїхати з другорядної вулиці на головну нікому не заважаючи і не створюючи перешкод в русі іншим учасникам дорожнього руху, не є причетним до ДТП та не залишав її місце.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Красовський А.С. в судовому засіданні підтримав подані заперечення та пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що останній вимог правил дорожнього руху не порушував і не може нести відповідальності у цій ситуації.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Красовського А.С., повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протоколи та матеріали, додані до протоколів, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно протоколів про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано як такі, що порушують вимоги п.2.10«а» та п.16.6 Правил дорожнього руху України.

На підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.10«а» та п.16.6 Правил дорожнього руху України надано протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №157531 від 11.10.2021, протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №157532 від 11.10.2021, відеозапис, який міститься на оптичному DVD-R диску та копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.10.2021.

Разом з тим, відповідно до п.2.10«а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У свою чергу, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Проте, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що транспортний засіб Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_2 , повільно виїхав з другорядної дороги на головну, не створивши жодному учаснику дорожнього руху будь-якої перешкоди, яка могла б призвести до дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, транспортний засіб Mazda CX5, державний номерний знак НОМЕР_3 , не здійснював різкого гальмування, різко не змінював напрямку руху, а лише зменшив швидкість під`їжджаючи до перехрестя та вільно здійснював поворот ліворуч, на момент якого транспортний засіб Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_2 , вже завершив маневр повороту та поїхав з перехрестя.

Будь-яких інших доказів наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.10«а» Правил дорожнього руху України і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення матеріали справи не містять і судом таких доказів не здобуто.

Відтак, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Більше того, суд також враховує, що відповідно до п.16.6 Правил дорожнього руху України вказує, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Тобто, вказаний пункт Правил дорожнього руху України стосується порядку проїзду регульованих перехресть.

Разом з тим, порядок проїзду нерегульованих перехресть визначають пункти 16.11-16.15 Правил дорожнього руху України.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що перехрестя, де відбулась ДТП, є нерегульованим.

Відповідальність за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Зокрема, відповідальність за вказаною частиною Кодексу настає за порушення правил проїзду перехресть (ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення), що призвело до вказаних у ч. 5 вказаної статті Кодексу наслідків.

Разом з тим, відповідно до ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того, щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) вказує, що суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Відтак, усі наявні сумніви та протиріччя слід трактувати на користь ОСОБА_1 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №157531 від 11.10.2021 не вірно вказано пункт ПДР України, який інкримінується ОСОБА_1 , а відтак суд дійшов висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.36, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати провадження у справах про адміністративні правопорушення №3/564/1745/21 та №3/564/1746/21 відносно ОСОБА_1 в одне провадження в межах справи №564/3183/21.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч