КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/2195/20Головуючий у І інстанції: Ткаченко Д.В.
Провадження №33/824/626/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння були порушені вимоги розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його результати є недійсними.

Крім цього зазначає, що огляд ОСОБА_1 проведений лікарем ОСОБА_2 , яка не володіє відповідними знаннями та необхідною кваліфікацією для проведення огляду у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 04 березня 2020 року о 00 год. 41 хв. керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Київський шлях, 1-Д в місті Борисполі в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

До протоколу долучений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 березня 2020 року №100, згідно якого ОСОБА_1 на час огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.5 т.1).

Таким чином, всупереч доводам апелянта, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, на які суд послався у своєму рішенні.

Допитана в суді апеляційної інстанції лікар ОСОБА_2 , яка склала висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , засвідчила, що відповідно до наказу про допуск чергових лікарів КНП «ББЛІЛ» до експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння від 29.11.2019 року №376, вона допущена до проведення експертизи алкогольного, наркотичного сп`яніння та перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вона відібрала зразки біологічного середовища у водія ОСОБА_1 та за встановленою методикою провела лабораторне дослідження. За результатами проведеного дослідження було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Відбір біологічного середовища в медичній установі здійснювався в одну ємкість, оскільки відсутні умови для зберігання другої ємкості.

Із наданих до суду директором КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» документів вбачається, що лікар ОСОБА_2 пройшла відповідну підготовку та допущена до експертизи алкогольного, наркотичного сп`яніння та перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Цим самим спростовуються доводи апелянта про те, що лікар ОСОБА_2 не наділена повноваженнями проводити огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння та порушення нею вимог Інструкції №1413/27858 від 11.11.2015 року, що тягне за собою недійсність результатів огляду.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт.

Оскільки рішення суду, яке переглядається, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а подану захисником Александровим Д.О. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз