Номер провадження: 33/813/265/21
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1

його представника адвоката Манушина В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Манушина В.О. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави України.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави України.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №074881 від 03.10.2020 року встановлено, що 03.10.2020 року приблизно о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Великій Арнаутській, біля будинку №71, не врахував дорожньої обстановки, під час перестроювання не витримав бокового інтервалу, та не надав переваги у русі автомобілю «Fiat Linea», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Манушин В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року скасувати і провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням дій у стані крайньої необхідності.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що до теперішнього часу копію постанови від 31.12.2020 року не отримано і про зміст цієї постанови стало відомо з реєстру судових рішень.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що судом:

-не з`ясовано усіх фактичних обставин справи і учасників руху.

-не визначено місця ДТП і не встановлено місця зіткнення автомобілів.

-не виявлено та не розшукано винуватця ДТП у створенні аварійної ситуації водія автомобілю «Смарт», який вимусив учасників ДТП діяти в стані крайньої необхідності для запобігання зіткнення з цим автомобілем.

-не вивчено матеріали відеозапису події, які зафіксовані камерами відеоспостереження на перехресті вулиць Велика Арнаутська та Єкатерининська в місті Одесі.

-не враховано пояснення учасників зіткнення автомобілів про вимушеність зміни напрямків руху автомобілів внаслідок створення аварійної ситуації учасником дорожнього руху, який скрився з місця ДТП.

Перевіривши доводи клопотання, апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Манушина В.О., які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги та просили їх задовольнити, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд був проведений за відсутності ОСОБА_1 та його представника адвоката Манушина В.О., що вказує на необізнаність останніх з прийнятим судом рішенням.

На підтвердження доводів апелянта про те, що ні він, ні його представник не отримували постанову суду першої інстанції і про зміст цієї постанови їм стало відомо з реєстру судових рішень, то матеріали справи не містять будь яких відомостей про направлення постанови Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року ОСОБА_1 або його представнику адвокату Манушину В.О.

Зазначені апелянтом обставини та подання останнім апеляційної скарги 01.02.2021 року свідчать про існування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.

На перевірку доводів апеляційної скарги та надання правової оцінки щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом були прийняті заходи щодо виклику в судове засідання іншого водія учасника ДТП- ОСОБА_2 , однак останній, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового розгляду у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому апеляційний суд вимушений прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Щодо доводів представника ОСОБА_1 адвоката Манушина В.О. про необхідність закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.4 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням дій у стані крайньої необхідності, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення складу правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Наявність події та складу правопорушення доводяться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя районного суду виходила з тих обставин, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги пунктів п. п. 10.1, 13.1 ППДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.

При цьому суддя районного суду як на доведеність винуватості ОСОБА_1 послалася на наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП та крім того послалася на встановлені постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 року, прийнятої за результатами складеного відносно водія ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення обставини скоєної дорожньо-транспортної події.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком судді районного суду та вважає, що він не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному об`ємі. При цьому пояснив, що 03.10.2020 року він керував автомобілем «Range Rover», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Великій Арнаутській де є односторонній рух, перебуваючи у крайній лівій смузі та зупинився на перехресті з вул. Катерининською на заборонений сигнал світлофору. Надалі, коли загорівся зелений сигнал світлофору, він розпочав рух, однак з правого від нього ряду на швидкості виїхав автомобіль «Старт», який здійснив поворот вліво, виїхавши на вул. Катерининська. Оскільки цей автомобіль здійснив аварійну ситуацію, з метою запобігання настання дорожньо-транспортної події, він повернув кермо керованого ним автомобіля вліво по ходу руху, тим самим уникнув зіткнення з автомобілем «Смарт». Надалі, перебуваючи у стані руху та не зупиняючи свого авто, він одразу повернув вправо на свою смугу руху, однак передньою правою частиною його автомобілю сталося зіткнення з задньою лівою частиною автомобіля «Fiat Linea», який рухався позаду та в момент здійснення ним маневру намагався випереди його автомобіль. Винним себе у скоєній ДТП не вважає.

Представник ОСОБА_1 адвокат Манушин В.О. підтримав доводи апеляційної скарги та просив постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року скасувати і провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням дій ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності. При цьому зазначив, що дії водія ОСОБА_2 знаходяться у прямому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 03.10.2020 року приблизно о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Великій Арнаутській, біля будинку №71, не врахував дорожньої обстановки, під час перестроювання не витримав бокового інтервалу, та не надав переваги у русі автомобілю «Fiat Linea», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення.

Згідно з висновком судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. п. 10.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Разом з тим, з огляду на зміст оскарженої постанови, суддя районного суду не обґрунтувала мотиви прийнятого рішення, фактично не з`ясувала та не зазначила, які саме порушення Правил дорожнього руху України, були вчинені ОСОБА_1 та призвели до дорожньо - транспортної пригоди.

Апеляційний суд не погоджується з встановленими суддею обставинами ДТП, а саме наявністю в діях ОСОБА_1 порушення пунктів 10.1, 13.1 ПДР України, оскільки.

Згідно з пунктом 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Поясненнями, наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду, підтверджується напрямок руху автомобілів, дорожня обстановка та обставини зіткнення транспортних засобів, в тому числі і факт здійснення водієм ОСОБА_1 маневру для запобігання уникнення зіткнення з автомобілем «Смарт».

З наявної у матеріалах справи схеми ДТП неможливо з`ясувати фактичне місце зіткнення автомобілів, місце розташування транспортних засобів на дорозі як в момент зіткнення, так я після їх зупинки, оскільки ці дані не відображено належним чином під час складання зазначеного документу.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що водій автомобілю «Range Rover», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог ПДР України і не припустився таких порушень, які слугували причиною дорожньо-транспортної пригоди, а наслідком цього зіткнення стало саме невиконання водієм автомобілю «Fiat Linea», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , вимог пунктів 10.1, 13.1 ПДР України.

При цьому апеляційний суд виходить з наданих водієм ОСОБА_1 пояснень як на місці події, так і в апеляційному суді та наданих водієм ОСОБА_2 пояснень на місці події.

З цих пояснень вбачається, що обидва водії не заперечували факт порушення водієм іншого невстановленого автомобілю «Смарт» проїзду перехрестя у порушення п.10.4 Правил дорожнього руху та здійснення повороту ліворуч без зайняття відповідного крайнього положення на проїзній частині, призначеній для руху у цьому напрямку. Крім того, обидва водій учасники ДТП підтвердили факт створення діями водія «автомобілю «Смарт» аварійної ситуації та прийняття водієм ОСОБА_1 заходів, направлених на уникнення зіткнення з автомобілем «Смарт» безпосередньо під час руху та повернення на свою смугу руху одразу-ж після здійснення маневру.

Встановлені апеляційним судом фактичні обставини скоєної ДТП та перебування водія ОСОБА_1 в небезпечній аварійній ситуації та фактична обізнаність водія ОСОБА_2 , який рухався позаду створеної іншим водієм аварійної ситуації, у відповідності до вимог п. 10.1, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху, беззаперечно свідчили про необхідність здійснення водієм автомобілю «Fiat Linea» ОСОБА_2 заходів, направлених на безпечний і такий, що не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху проїзд, у даному випадку випередження автомобілю «Range Rover» під керуванням ОСОБА_1 та дотримання під час такого випередження безпечного інтервалу.

При цьому апеляційний суд зважає на те, що матеріали провадження відносно ОСОБА_1 містять дані щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого водія учасника ДТП ОСОБА_2 , за ст.124 КУпАП, а саме за допущення останнім порушень вимог п. п. 10.1, 13.1 ПДР України, що на думку осіб, які склали відносно цього водія протокол, стали наслідком зіткнення автомобілів (а.с.2).

Також зазначені матеріали справи містять постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Деруса А.В. від 23.11.2020 року відносно ОСОБА_2 , з якої вбачається, що суддя районного суду, розглянув справу щодо ОСОБА_2 та прийняв рішення про визнання його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» з метою забезпечення виконання цих вимог закону у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП, у випадках, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.

Разом з тим, маючи на розгляді матеріали відносно обох водіїв за обставинами однієї дорожньо-транспортної події, судді районного суду не виконали приписи, викладені у Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 11.06.2004 року, фактичні обставини зазначеного правопорушення не встановили, не надали відповідної правової оцінки діям кожного з водіїв, не обґрунтували свій висновок в оскаржуваних постановах суду.

На твердження апеляційного суду безпідставним є посилання районного суду у постанові відносно ОСОБА_1 на постанову цього суду відносно ОСОБА_2 , оскільки долучена до матеріалів справи постанова судді ОСОБА_3 взагалі не містить жодного обгрунтування доведеності вини ОСОБА_2 у скоєні дорожньо-транспортної події, оцінки доказів, а лише містить твердження про скоєння останнім правопорушення.

Незважаючи на наявність постанови відносно водія ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього, тим самим задовольнивши апеляційну скаргу частково.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідним звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень ст.1 та 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів, визначених у ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Разом з тим, під час перегляду рішення районного суду апеляційним судом було встановлено, що працівниками патрульної поліції під час складання матеріалів даної дорожньо-транспортної події вищезазначені норми закону дотримані не були.

З наявної у матеріалах справи схеми дорожньо-транспортної події вбачається, що зазначена схема не містить належних відомостей щодо місця розташування автомобілів на проїзній частині, оскільки в ній не зазначена відстань розташування обох автомобілів від краю проїзної частини, а також у схемі не зазначена відстань розташування місця зіткнення автомобілів за версією кожного з водіїв в прив`язці як до краю проїзної частини, так і до границі перехрестя.

Більш того, маючи у наявності дані про створення аварійної ситуації водієм автомобілю «Смарт», працівниками поліції, які здійснювали виїзд для оформлення ДТП не прийнято жодних заходів направлених на перевірку цих обставин, встановлення зазначеного автомобілю та його водія, в тому числі шляхом витребування відеозапису з камер спостереження, які розташовані на перехресті вулиць Велика Арнаутська та Катерининська в м. Одеса.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції, уповноважені на здійснення збору матеріалів дорожньо-транспортної події, самоусунулися від виконання ними своїх прямих службових обов`язків, за відсутності належних та допустимих доказів винуватості у скоєні ДТП конкретним водієм, не надали відповідної правової оцінки обставинам пригоди і відповідності дій кожного з водіїв вимогам Правил дорожнього руху, обмежившись лише складанням відносно кожного з водіїв протоколів про адміністративне правопорушення, зазначивши про порушення цими водіями аналогічних вимог ПДР.

Ці обставини беззаперечно вказують на незрозумілість дій цих працівників, їх безвідповідальне відношення до виконання своїх посадових обов`язків та вимог закону, що на думку апеляційного суду свідчить про можливу відсутність відповідної кваліфікації цих працівників поліції.

Більш того,ці обставини вказують на обґрунтованість доводів апелянта в частині поверхневої перевірки, в тому числі не визначення місця ДТП та місця зіткнення автомобілів, не виявлення винуватця ДТП у створенні аварійної ситуації водія автомобілю «Смарт», не вилучення матеріалів відеозапису події, які зафіксовані камерами відеоспостереження на перехресті вулиць Велика Арнаутська та Катерининська в м. Одесі, тобто не з`ясування працівниками поліції фактичних обставин правопорушення.

Встановлені апеляційним судом обставини, потребують належної перевірки та реагування з боку керівництва Управління патрульної поліції, оскільки можуть вказувати на недбале відношення до виконання своїх службових обов`язків, нехтування положеннями закону з боку відповідальних працівників поліції, які виявили зазначене правопорушення та на яких було покладено обов`язок повного та всебічного з`ясування обставин та встановлення винуватця дорожньо-транспортної події.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність направлення копії зазначеної постанови до УПП в Одеській області для забезпечення проведення службової перевірки та прийняття рішення у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Манушина В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Манушина В.О. задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.12.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Довести до відома начальника Управління патрульної поліції в Одеській області про виявленні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 факти, з метою забезпечення проведення перевірки та належного реагування.

Копію постанови направити до Управління патрульної поліції в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов