ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8355/20 Номер провадження 33/814/125/21Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем судового засідання Лимар О.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Александрової Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Александрової Д.С. захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка, Полтавського району, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого інженером проектувальником ПП «Полтава паритет»,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн.

Згідно з постановою, 05 вересня 2020 року, о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENAULT SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Європейської та Абазівської в м. Полтаві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу алкотестер «DRAGER» № 0257 в присутності двох свідків, проба позитивна 0, 41%, чим порушив п.2.9 а ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулась адвокат Александрова Д.С. захисник в інтересах ОСОБА_1 .

В поданій апеляційній скарзі просить постанову суду відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування таких вимог посилається на незаконність зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, оскільки з оскаржуваної постанови не вбачається, що у працівників поліції були законні підстави для зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , а тому були відсутні обґрунтовані підстави для перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на це, на думку захисника, дані обставини не можуть породжувати для водія негативних наслідків у виді накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що оскільки інспектор роти УПП в Полтавській області ДПП Блоха Р.А. не надав жодних документів, які б свідчили по наявність законних та обґрунтованих підстав для зупинення автомобіля «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , перелік яких наведений у статті 35 ЗУ «Про національну поліцію», то відсутність таких доказів свідчить про те, що інспектор Блоха Р.А. при зупиненні автомобіля діяв з перевищенням своїх службових повноважень.

Заперечує наявність на долученому до матеріалів справи відеозаписі факту руху транспортного засобу та його зупинки.

При цьому, запис розпочинається з того моменту, як автомобіль «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 припаркований на узбіччі вул. Автобазівська і ОСОБА_1 виходив із машини.

Вказує на недопустимість доказу перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння пояснень свідків, оскільки такі свідки в судовому засіданні не допитувались.

На думку захисника мінімальна межа вмісту алкоголю в крові, для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права, повинна становити 0,25 мг на літр видихуваного повітря, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові у видихуваному повітрі 0,5 проміле.

Крім того зазначає, що при здійсненні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було надано сертифікат щодо роботи приладу алкотестер «Drager» № 0257, дозвіл на застосування, виданий МОЗ та Держспоживстандартом, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чим було порушено вимоги Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, а саме п. 3 розділу ІІ Інструкції.

Також просить звернути увагу, що відповідно до інструкції до газоаналізатора «Drager» № 0257, інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки, має проводитися кожні 6 місяців.

Згідно доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 має захворювання нирок, і здійснює постійний прийом лікарського засобу, а саме «Канефрону», який у своєму складі містить етанол 19%. При цьому згідно інструкції препарат у рекомендованих дозах не впливає на здатність керувати транспортними засобами і працювати з іншими механізмами, але слід враховувати, що препарат у формі крапель містить етанол.

Поміж тим, жодних інших, що містять етанол і могли б знижувати увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не вживав.

Адвокат посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних обґрунтованих ознак сп`яніння, як того вимагає ч. 1 ст. 266 КУпАП, які б могли викликати обґрунтовану підозру у працівників поліції щодо ймовірного сп`яніння, що на думку апелянта свідчить про безпідставність проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими.

Крім цього вказує, що у зв`язку із внесеними змінами до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, дії які поставлені ОСОБА_1 виходять за межі диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а інкриміноване йому діяння станом на момент його вчинення не охоплювалося складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови ОСОБА_1 отримав 16.10.2020.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника в його інтересах адвоката Александрової Д.С. на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так на обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, адвокат посилається на те, що ОСОБА_1 копію постанови отримав 16.10.2020 та не міг подати вчасно апеляційну скаргу через перебування на самоізоляції, що підтверджується наказом директора ПП «Полтава-паритет» ОСОБА_2 від 23.10.2020 № 41-К.

За таких обставин, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважною, а тому клопотання адвоката Александрової Д.С. захисника в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів - протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 111409 від 05.09.2020, акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапису, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Всупереч доводам захисника, які спростовуються обставинами зафіксованими на відеозаписі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENAULT SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 .

Так на відео видно, як автомобіль «RENAULT SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 здійснює рух, та в подальшому після зупинки, із-за керма транспортного засобу виходить ОСОБА_1 .

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на перехресті вулиці Європейської та Абазівської в м. Полтаві, вважаю доведеним.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 далі Інструкція, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 111409 від 05.09.2020, переглянутого відеозапису, вбачається, що у інспектора роти УПП в Полтавській області ДПП Блохи Р.А. виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому, апеляційним судом не надається оцінка діям працівників поліції щодо обґрунтованості зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки це не є предметом розгляду за ч. 1 ст. 130 КУпАП та стороною захисту не надано жодних підтверджень щодо звернення до правоохоронних чи судових органів з приводу незаконності дій працівників поліції.

Перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується чек-тестом (а.с. 2) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відповідно до яких ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з показником 0, 41 проміле, що перевищує встановлену Інструкцією межу вдвічі.

Вказані обставини були підтверджені під час апеляційного розгляду допитаними в судовому засіданні свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були присутні під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Щодо вживання ОСОБА_1 лікарського засобу «Канефрон», слід звернути увагу, що в доданій захисником інструкції мається застереження про те, що вказаний лікарський засіб містить 19% етанолу, що мало бути враховано ОСОБА_1 при його вживанні та подальшому керуванні транспортним засобом.

Крім того, є безпідставними доводи захисника з приводу необхідності калібрування кожні 6 місяців спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведений огляд ОСОБА_1 .

Так огляд проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, а відповідно до закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

З приводу ненадання ОСОБА_1 сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки слід звернути увагу, що відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції такі документи надаються лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

Однак з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 такої вимоги працівникам поліції не ставив, а тому ненадання свідоцтва та сертифікату не є порушенням.

Щодо посилань апелянта на те, що інкриміноване ОСОБА_1 діяння станом на момент його вчинення не охоплювалося складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід звернути увагу на наступне.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України, тобто відповідальність за вказане порушення посилена.

Разом із тим, Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема фактично виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто редакцію ст. 130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.

Таким чином вбачається, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення 05.09.2020 та винесення постанови районним судом 24.09.2020, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції, яка передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного, рішення районного суду про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та вмотивованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Александрової Д.С. захисника в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Александрової Д.С. захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан