Справа №487/6851/21
Провадження №3/487/2018/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва адміністративні матеріали, які надійшли із Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №751145 від 03.09.2021 року, 03.09.2021 року о 19:30 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 вигулювала собаку породи двіртер`єр без повідка та намордника, в результаті чого, собака спричинила шкоду здоров`я громадянці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому він клопотання про відкладення судових засідань не подав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимогст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 154 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил тримання собак і котів, а саме: частиною першою цієї статті передбачено відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях; частиною другою за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, зазначена норма бланкетна, тобто відсилає то певних норм, правил, тому обов`язковою умовою є порушення винною особою вимог підзаконного нормативного акту.

В даному випадку правовідносини, пов`язані з триманням собак і котів регулюються місцевими правилами утримання тварин, однак, в протоколі відсутні посилання на відповідні пункти Правил утримання собак і котів, які порушені ОСОБА_1 .

А суд за своєю ініціативою позбавлений процесуальної можливості встановити такі обставини правопорушення.

Окрім того, ч. 2ст. 154 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Однак матеріали справи про адміністративне правопорушення №487/6851/21 не місять жодних відомостей щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 154 КУпАП.

При цьому, суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не можу відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не можу належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів та належне складення протоколу покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суд при винесенні постанови по справі не має право самостійно збирати докази по справі, оскільки відповідно дост. 251 КУпАП, вказаний обов`язок покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст.154 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній.

Як передбаченост. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне провадження адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2ст.154 КУпАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи таке рішення, суд керується також вимогамист. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.247,283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 154 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбаченіст.294 КУпАП.

Суддя В.В.Кузьменко