ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3163/20
Провадження № 3/210/23/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"21" грудня 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: ТОВ «Південьпром», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та фактично встановлені обставини.

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії ДПР №340998 від 23 травня 2020 року, складений інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у м. Кривому Розі ДПП лейтенантом поліції Савченко В.В., з якого вбачається, що 23 травня 2020 року о 08 годині 55 хвилин за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 20, в Металургійному районі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, а також не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з т/з ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .. Внаслідок автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки.

Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п. 2.3б, 13.1, ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Позиція учасників судового процесу.

Присутній у судовому засіданні захисник Кучерук Г.Д. провину у вчиненому не визнав та зазначив, що дійсно відбулась ДТП за вказаних у протоколі обставин, однак, він вважає, що ДТП сталась з вини водія автомобілю ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Адвокат Новак А.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив в судовому засіданні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

Адвокат Верхуша Я.О., який діє в інтересах другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , надав заперечення на призначення автотехнічної експертизи, вважав, що слід проводити трасологічну експертизу.

При проведенні експертизи сторони просили керуватись матеріалами справи про адміністративне правопорушення, фотознімками, наданими письмовими поясненнями, що викладені у клопотаннях.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 23.05.2020 року о 8 год. 55 хв. в місті Кривий Ріг по проїзній частині односторонньої дороги вул. Криворіжсталі з боку пр. Металургів в напрямку вул. Каховська рухався автомобіль марки TOYOTA LANDCRUISER 200 н.з. НОМЕР_3 під його керуванням зі швидкістю до 50 км/год по крайній лівій частині дороги, не змінюючи напрямку руху, відстані від лівого краю дороги не було, який почав випередження транспортного засобу ГАЗ 3307-12 з д.н.з. НОМЕР_4 , з боковим інтервалом з правої сторони не менше 1 м. В цей час попереду в попутному напрямку на відстані 3-3,5 м від лівого краю дороги рухався автомобіль ГАЗ 3307-12 з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який був неуважний та не помітив його випередження, та в момент, коли водій ОСОБА_1 при випередженні проїхав 3-4 м транспортного засобу водія ОСОБА_2 , змінив напрямок руху, почавши зближатись з лівою частиною проїзної частини дороги, тим самим виштовхуючи транспортний засіб водія ОСОБА_1 на трамвайні колії, які знаходились з лівої сторони. Намагаючись уникнути зіткнення водій ОСОБА_1 з`їжджає ліворуч на ґрунт, який знаходиться між проїзною частиною дороги та трамвайною колією, подає звуковий сигнал, зменшує швидкість та повністю зупиняється. В момент подачі звукового сигналу, водій ОСОБА_2 змінює напрям руху, повертаючи праворуч, в цей час, коли транспортний засіб водія ОСОБА_1 знаходиться максимально зліва, кутом лівої частини кузова транспортного засобу водія ОСОБА_2 б`є та царапає праву частину транспортного засобу водія ОСОБА_1 в районі ручки задньої двері та заднього крила, після чого не зупиняючись покидає місце зіткнення. Водій ОСОБА_1 починає знову рух та перекривши проїзд своїм транспортним засобом водію ОСОБА_2 , зупиняє його автомобіль.

З пояснень захисника іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , останній правил дорожнього руху не порушував.

Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що їхала разом з ОСОБА_1 в одному транспортному засобі, коли проїхали трамвайну зупинку автомобіль ГАЗ 3307, рухався попереду та посередині дороги, почав зміщуватись праворуч, коли їх транспортний засіб та ГАЗ 3307 порівнялись, водій ГАЗ 3307 почав зміщатися ліворуч, ОСОБА_1 здійснив звуковий сигнал і тоді водій ГАЗ 3307 почав зміщуватись праворуч.

За клопотанням захисника ОСОБА_2 адвоката Верхуши Я.О., постановою суду від 09 листопада 2020 року по справі повторно призначено судову авто технічну транспортно трасологічну експертизу.

Відповідно до висновку судових експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз В.В. Дем`яненко та ОСОБА_4 №1692/21 від 30.09.2021 року, водій автомобіля «TOYOTA LANDCRUISER 200» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, тому з технічної точки зору, причиною ДТП, стали однобічні дії водія автомобіля «TOYOTA LANDCRUISER 200» ОСОБА_1 у частині фактично обраного небезпечного бічного інтервалу при якому транспортні засоби контактували бічними частинами, а тому то в діях водія автомобіля «TOYOTA LANDCRUISER 200» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до технічних вимог п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням автомобілем «ГАЗ-3307-12».

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_4 , завідувач сектором лабораторії інженерно-транспортних та технічних досліджень Дніпропетровського НДІСЕ МЮ України, суду пояснив, щоводій автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, тому з технічної точки зору, причиною ДТП, стали однобічні дії водія автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» ОСОБА_1 у частині фактично обраного небезпечного бічного інтервалу при якому транспортні засоби контактували бічними частинами, а тому то в діях водія автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до технічних вимог п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України.

Мотиви суду та застосовані правові норми.

Відповідно ст. 280 , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пункту 24 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, суд зазначає, що адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності. Склад адміністративного правопорушення це опис діяння (події, факту, явища) в складеному, уповноваженою на те особою, протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

- обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.05.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 23.05.2020 року; ;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі після зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення, пошкодження транспортних засобів після ДТП;

- письмовими поясненнями учасників ДТП;

-фотознімком, на якому зафіксовані пошкодження транспортних засобів після дорожньої транспортної пригоди за участю транспортних засобів;

- висновком судових експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз В.В. Дем`яненко та ОСОБА_4 №1692/21 від 30.09.2021 року, з якого встановлено, що водій автомобіля «TOYOTA LANDCRUISER 200» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, тому з технічної точки зору, причиною ДТП, стали однобічні дії водія автомобіля «TOYOTA LANDCRUISER 200» ОСОБА_1 у частині фактично обраного небезпечного бічного інтервалу при якому транспортні засоби контактували бічними частинами, а тому то в діях водія автомобіля «TOYOTA LANDCRUISER 200» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до технічних вимог п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням автомобілем «ГАЗ-3307-12».

Відповідно до п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п.2.3 б Правил дорожнього руху зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за вказаних обставин у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення згідно закону підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня скоєння правопорушення.

При цьому, згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 цього Кодексу.

У зв"язку з тривалістю проведення експертизи, на момент розгляду даної адміністративної справи минуло понад 3 місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 284 КУпАП встановлено, що при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, виноситься постанова про закриття справи.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) виклав позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки, адміністративне правопорушення, відповідальність за якепередбачена ст.124КУпАП, не є триваючим і з дня вчинення адміністративного правопорушення, тобто з 23 травня 2020 року, сплинули строки, передбачені ст.38 КУпАП, провадження у справі необхідно закрити.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

На підставі ст.ст. 38, 124, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна