Справа № 201/430/21
Провадження № 3/201/1018/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого фізичною особою-підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Поліцейським відділення поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 24 грудня 2020 року о 23 годині 46 хвилин, будучи директором бару «Оптиміст» за адресою вул. Барикадна, 6 в м. Дніпрі, здійснював приймання відвідувачів всупереч забороні в умовах карантину, чим порушив правила щодо карантину, а саме вимоги пп. 12, 15 п. 1 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення).

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він не займає посаду директора, а є фізичною особою-підприємцем, при цьому дійсно володіє баром «Оптиміст», який працював 24 грудня 2020 року, однак о 23 годині 46 хвилин того дня, коли він вийшов на вулицю з бару, то зустрів поліцейських, які звернули його увагу на заборону роботи закладів громадського харчування, повідомивши йому, що за це на нього буде складений відповідний протокол, при цьому поліцейськими навіть не проводилась перевірка роботи його закладу з приймання відвідувачів, оскільки останні навіть не заходили всередину приміщення бару. Після цього поліцейські поїхали, не склавши на нього протокол на місці та в подальшому його ніхто не викликав для цього. Про наявність даного протоколу про адміністративне правопорушення він дізнався лише із судового виклику по цій справі, при цьому ознайомившись зі змістом даного протоколу, він хоче звернути увагу, що зафіксовані в ньому дані про те, що він начебто відмовився від підпису, не відповідають дійсності, оскільки 11 січня 2021 року, в день складання цього протоколу, його не запрошували до відділення поліції, що також підтверджується відсутністю у матеріалах справи відповідних викликів за місцем його проживання.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 111713 від 11 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП стало порушення останнім вимог п.п. 12, 15 п. 1 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення), що було виявлено поліцією 24 грудня 2020 року за місцем його вчинення.

Тобто цей протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення. Зокрема, як було зазначено вище, інкриміноване за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 діяння було безпосередньо виявлено поліцією 24 грудня 2020 року, при цьому протокол про адміністративне правопорушення стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складено значно пізніше - 11 січня 2021 року, що в свою чергу тягне за собою його недопустимість, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого цим Кодексом.

Таким чином, складання даного протоколу про адміністративне правопорушення відбулось через значний проміжок з моменту виявлення особи, яка його вчинила, а тому слід вважати дії уповноваженої посадової особи непослідовними, оскільки належним було б складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше двадцяти чотирьох годин після його виявлення та закріплення відповідних доказів про його вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, зазначені дії посадової особи уповноваженої на складання протоколу не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля, наприклад, як в даному випадку, уповноваженою посадовою особою поліції безпідставно не було складено протокол відразу після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта його вчинення. Чинним законодавством не передбачено будь-яких випадків зволікання у часі оформлення протоколів у побідних справах, у зв`язку із чим складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Враховуючи те, що ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за способом свого викладення відноситься до бланкетних норм права, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші спеціальні норми законодавчих актів, у даному випадку положення Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення), суд має вирішувати питання щодо винуватості особи у межах порушення певного пункту вищевказаної постанови, котрий зазначений уповноваженою посадовою особою поліції у протоколі.

Однак правова кваліфікація адміністративного правопорушення в протоколі серії ВАБ № 111713 від 11 січня 2021 року за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 з посиланням на порушення останнім вимог п. 1 п.п. 12, 15 зазначеної постанови від 09 грудня 2020 року № 1236 (зі змінами на 24 грудня 2020 року) здійснена не у відповідності з положенням цієї постанови, яка діяла на час вчинення правопорушення, оскільки в пункті 1 останньої немає підпунктів, натомість саме в пункті 2 зазначено про запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, які передбачаються підпунктами 1-23. Таким чином кваліфікація дій ОСОБА_1 була здійснена уповноваженою посадовою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП помилково. Таке викладення обвинувачення не може вважатися належним та допустимим, оскільки воно не містить у собі конкретне посилання на порушену норму поведінки та заборону, яка призвела до порушення правил щодо карантину людей. Формування в такий спосіб суті обвинувачення тягне за собою порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки містить неконкретизоване звинувачення та змушує захищатися особу від непередбачуваних звинувачень.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати такі обставини, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей. Тобто, саме в разі коли до службових обов`язків посадової особи входить забезпечення дотримання установлених правил, недодержання яких ставиться у провину складеним протоколом, така особа повинна бути притягнута до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення, передбачені ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , як посадовій особі - директору бара «Оптиміст», ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 44-4 КУпАП, проте жодних доказів на підтвердження того факту, що зазначена особа дійсно обіймає посаду директора цього закладу громадського харчування і до його службових обов`язків входить здійснення організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій немає, а отже зробити достовірний висновок про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення протиправного діяння, яке ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом неможливо. Оскільки будь-яких документів, які посвідчують повноваження такої особи як посадової, не було долучено до матеріалів цієї справи, то вказані відомості неможливо встановити судом самостійно, так як провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, а тому суд позбавлений можливості усунути недоліки, що виникли у зв`язку з суперечливістю самого протоколу та відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином за власною ініціативою, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, який провадить діяльність у сфері громадського харчування, допустив порушення правил щодо карантину людей, а тому наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними поліцейськими.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко