Провадження № 3/756/8054/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №451586 від 06.10.2021 року, 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

12.11.2021 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій, зокрема, остання зазначає, що внаслідок конфлікту 21.09.2021 та пережитого стресу у дитини ОСОБА_3 , почалися головні болі та запаморочення. Після доплерографічного обстеження судин голови та шиї рекомендовано лікування у дитячого невролога. Зазначає, що має тимчасовий комп`ютер, який позичили друзі, на комп`ютері, який забрав колишній чоловік зберігається інформація необхідна їй для роботи, просить сприяти у поверненні стаціонарного комп`ютера, монітора, навушників, зовнішнього жорсткого диску в цілому та робочому стані, все це придбано у шлюбі, має чек на монітор, інші чеки не збереглися. У підтвердження викладеного просить долучити відео на якому видно, що ОСОБА_1 забрав комп`ютер, копію чеку на монітор.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справаі у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому, повідомив, що 21.09.2021 ввечері приблизно о 20:30 він почав розмовляти з донькою щодо можливості поїхати з нею до бабусі (його матері). ОСОБА_2 тим часом була у ванній кімнаті та почувши їх спілкування з дитиною, вийшла з претензією, що він не надає допомоги в утриманні дитини, та його мати на прохання ОСОБА_2 подарувати квартиру онуці відмовила.З огляду на що, у нього відсутні права просити у дитини будь-якого спілкування з ним та його родичами.Після чого почала ображати його родичів, на що він спокійно відповів, що забирає комп`ютер, монітор та розтер, після цього, відімкнув від мережі , вийняв на прохання ОСОБА_2 жорсткий диск та переніс в іншу кімнату квартири, у якій проживає. При цьому, зазначає, що не застосовував по відношенню до колишньої дружини домашнього насильства психологічного чи економічного характеру, будь-які докази протилежного відсутні, а сам по собі наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом скоєння адміністративного правопорушення. Крім того, 21.09.2021 поліцію ніхто не викликав, лише, 27.09.2021 ОСОБА_2 вирішила звернутися у поліцію, з відповідною заявою. Крім того, зазначив, що монітор та вебкамеру, йому подарювала ОСОБА_4 на день народження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана. Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення ОСОБА_2 , надані працівнику поліції, в яких остання вказує , зокрема, на те, що 21.09.2021 що за місцем її проживання її колишній чоловік вчинив економічне та психологічне домашнє насильство над її дитиною та нею.Це виразилося у принизливих висловлюванням на її адресу при дитині. Після чого він забрав стаціонарний комп`ютер, монітор, наушники і вивіз у свою другу квартиру. Інцидент стався після 21:00 донька була сильно налякана і тряслась, її ціль була заспокоїти дитину, тому викликати поліцію не стала.

У судовому засіданні було переглянуто відеозапис надісланий ОСОБА_2 на адресу суду, у підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та економічного характеру. З відео убачається, що ОСОБА_1 одягнений у домашній одяг відімкнув від мережі системний блок комп`ютера, після цього виніс його з кімнати. На задньому плані відео знаходиться, дитина, яка спокійно лежить на ліжку та дивиться мобільний телефон.

Водночас, у цій справі зміст надісланого відеозапису у сукупності із наданими у судовому засіданні ОСОБА_1 поясненнями та доказами, не свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та економічного характеру по відношенню до колишньої дружини.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, відсутні показання свідків, інші документи, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не зазначено, в чому саме проявилось психологічне та економічне насильство, які конкретно дії або бездіяльність, якого характеру та у який спосіб вчинені були останнім.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, суд не вбачає достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного та економічного характеру за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, якими підтверджується, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 173-2, ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя М.М.Ткач