Справа № 495/5078/21
Провадження № 3/496/3239/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2021 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП було направлено за підсудністю Біляївського районного суду Одеської області.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 року, вказану справу № 369/2895/20, було передано судді Біляївського районного суду Одеської області Горяєву І.М.

Працівниками Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 04.06.2021 року о 18.45 год., в Одеській області, автодорога «Одеса-Рені», 52 км., керувала автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку здійснювався за допомогою приладу «Драгер», результат тесту склав 1.39% проміле.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. При цьому пояснила, що 04.06.2021 року, під час святкування її дня народження, вона посварилася зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_2 та після суперечки вона пішла до автомобілю, який належить ОСОБА_2 , а саме: «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , та сіла в нього відпочивати, однак до неї підійшли працівники поліції, запропонували продути алкотестер, при цьому зазначили, що така процедура є обов`язковою та почали складати відносно неї адміністративний протокол. Вона їм пояснювала, що вживала алкогольні напої, але транспортним засобом не керувала, а просто знаходилась у автомобілі, однак працівники поліції не слухали та зазначили, що вони приїхали за викликом, тому будуть складати протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив вищезазначені обставини та вказав, що під час святкування дня народження ОСОБА_1 , у них виникла сварка та він відправив її до автомобілю відпочити, разом з тим зателефонував та викликав працівників поліції, так як був обурений на ОСОБА_1 , яка сказала, що бажає поїхати додому. По приїзду працівників поліції, ОСОБА_1 знаходилася в автомобілі та вони почали складати відносно неї протокол, на зауваження ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 автомобілем не керувала, а він викликав працівників лише для того, щоб ті зробили їй зауваження - уваги не звертали, лише зазначили, що вони вже приїхали на виклик та почали складати протокол.

З метою повного та всебічного розгляду справи, судом був здійснений виклик поліцейського Гоменюка Д.С., який склав протокол про адміністративне правопорушення на 23.12.2021 року, однак до судового засідання він не з`явилися, про причини не явки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, не встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами 1 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в зазначеному вище протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вказано, що остання порушила п. 2.9-а ПДР України.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Пленум Верховного Суду України у абз. 3 п. 27 Постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується висновком продуття алкотестеру «Драгер» від 04.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння 1.39 % проміле, що також не оспорюється самою ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять доказів того, що остання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керувала автомобілем марки ««Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 (відсутні покази свідків та відеофіксації правопорушення).

Суду надано було відеодоказ лише того, що ОСОБА_1 продула алкотестеру «Драгер», показник якого був 1.39 %, доказів того, що остання керувала транспортним засобом суду надано не було, також те, що ОСОБА_1 не керувала автомобілем марки ««Mitsubishi Outlander», а лише у ньому відпочивала, підтвердив свідок ОСОБА_2 .

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували.

Таким чином, правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не були надані будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: що вона дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було підставою для складання адміністративного протоколу за вказаною статтею, оскільки зазначені у протоколі відомості щодо перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не є беззаперечним доказом, що саме ця особа керувала транспортним засобом.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 04.06.2021 року, матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттюна підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 251, 254, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горяєв І.М.