Номер провадження 33/816/546/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Авраменко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Авраменко О.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 28 жовтня 2021 о 12-52 год. в м. Суми, по пр-ту Тараса Шевченка, 51, він керував транспортним засобом RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки з застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 0268. Результат огляду позитивний 0,29 ‰.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Авраменко О.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАп.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом не було надано оцінки тому, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася незаконно, без жодних на те підстав, вичерпний перелік яких встановлено ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що зупинивши ОСОБА_1 поліцейські вказували на те, що це зумовлена начебто порушенням Правил дорожнього руху, однак яким саме, не зазначають, постанова про притягнення до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху поліцейськими не складалась. Разом з тим, апелянта зазначає, що з розмови поліцейських вбачається, що реальною причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стало повідомлення поліцейським третьою особою, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Також, апелянт вказує, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його прав та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а останній, будучи упевненим у тому, що не перебуває у стані сп`яніння, погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів. Після використання спеціального технічного засобу, отримавши результат, поліцейські не запитали у ОСОБА_1 , чи згоден він з таким показником, не роз`яснили, у тому числі і права щодо незгоди з результатами огляду на місці зупинки та бажання пройти огляд у медичному закладі.

Крім того, апелянт посилається на те, що працівник поліції, яка складала відносно ОСОБА_1 протокол, надала останньому незаповнений бланк акту огляду, запропонувала йому поставити підпис, а послідуючому вписала нібито у ОСОБА_1 були наявні ознаки сп`яніння - млява мова, хитка хода, що не підтверджуються відеозаписом.

При цьому, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 фактично проявив незгоду з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу - Drager Alcotest 7510, виявляв бажання пройти огляд у медичному закладі, у зв`язку з чим запитав у працівника поліції, чи можуть вони його провезти на експертизу до медичного закладу, однак, остання йому відповіла, що на експертизу він може пройти додатково і проїхати до мед закладу самостійно, і такі дії працівника поліції суперечать положенням п. 9 розділу II Інструкції, затвердженої спільним Наказом МВД та МОЗ від 09 листопада 2015 року №1413/27858 та ст.266 КУпАП.

Також, апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 , не погодившись з результатами тестування проведеним Drager Alcotest 7510, використав своє право і звернувся до медичного закладу, медичне дослідження здійснено відповідним КНП Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр», за результатом якого було отримано висновок від 28 жовтня 2021 року, відповідно до якого ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, час огляду зазначено як 16:05.

При цьому апелянт зазначає, що вказаного висновку суддя суду першої інстанції поставився критично з огляду на те, що минуло майже три години від часу вчинення порушення, однак, такий висновок судді є невірним, поза увагою залишилось те, що працівники поліції протримали ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 1 годину та 10 хвилин - з 12 години 45 хвилин по 13 годину 55 хвилин, не роз`яснили права пройти огляд у медичному закладі, а прохання відвезти його до закладу - поліцейськими було проігноровано, хоча до закінчення 2-годинного терміну залишалося ще близько 50 хвилин. Тобто, ОСОБА_1 було поставлено в такі умови, що він з обмеженим часом мав самостійно шукати як медичний заклад, який має право проводити відповідний огляд, спосіб до такого медичного закладу добратися та віднайти кошти для оплати за проведення огляду, і це не враховуючи часу на саму процедуру огляду.

Таким чином, апелянт зазначає, що 2-х годинний термін було пропущено у зв`язку з порушенням своїх обов`язків саме посадовими особами, а не з вини ОСОБА_1 , тому висновок медичного закладу має прийматися як такий, що свідчить на його користь. Крім того, з метою проходження огляду ОСОБА_1 як предмет для дослідження здавав біосередовище, у якому алкоголь зберігається довше, при цьому, за медичним висновком виявлено нульові показники вмісту алкоголю, а тому, як швидко зникли 0,29 проміле, яке було встановлено працівниками поліції за результатом проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 7510.

Також, апелянт вказує і на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що відповідно до протоколу ОСОБА_1 за провину ставиться те, що 28 жовтня 2021 року о 12-52 він керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, проте як зазначалося та підтверджується відеофіксацією, зазначений транспортний засіб було зупинено о 12:45, тобто о 12:52 ОСОБА_1 не керував та не міг керувати транспортним засобом.

Таким чином, на думку апелянта, враховуючи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику ЄСПЛ, відповідно до ст. 62 Конституції України, наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Авраменко О.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повторно дослідивши наявні в матеріалах справи докази та відеозапис події, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.252,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги Закону належним чином дотримано не було і доводи апелянта про неповне з`ясування усіх обставин справи, є слушними.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя суду першої інстанції дійшов, з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 310362 від 28 жовтня 2021 року, результату газоаналізатора Drager Alcotest 0268 від 28 жовтня 2021 року, результат тесту 0,29 %, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в графі «з результатом згоден» стоїть підпис ОСОБА_1 , відеозапису, на якому зафіксовані обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП, передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735 чітко визначено, що спочатку огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу, а лише після не згоди з його результатами, огляд водія проводиться в закладі охорони здоров`я.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, результат проведеного огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 0268 0,29, з чим останній погодився, що підтверджується його особистим підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Разом з тим, з наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що дійсно ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, який визначив результат - 0,29 проміле, однак, як вірно вказує апелянт, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння працівник поліції надала останньому для підпису ще у незаповненому вигляді, тобто, пустий бланк, лише з відміткою, де саме ОСОБА_1 повинен поставити свій підпис. За таких обставин акт огляду на стан сп`яніння (а.с.3) апеляційний суд визнає недопустимим доказом.

Крім того, як також вірно зазначає апелянт, з вказаного відеозапису вбачається, що після проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та отримання результатів, працівники поліції роз`яснюють останньому, що за таких обставин відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В процесі складання вказаного протоколу, працівник поліції уточнює у ОСОБА_1 дані щодо його місця роботи, номер телефону і саме у цей час останній висловлює свою незгоду з результатом проведення огляду та виявляє бажання щодо проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні.

З врахуванням такої позиції ОСОБА_1 , працівники поліції зобов`язані були направити його до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, однак, цього не зробили, а під час оформлення матеріалів відносно останнього, до повного його завершення, коли ОСОБА_1 свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення ще не поставив, повідомили, що це вже зробити неможливо і такий огляд він може пройти у лікарні самостійно.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що в даному конкретному випадку працівниками поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було допущено грубе порушення процедури огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена вимогами ст.266 КУпАП та п.7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом від 09 липня 2015 року за №1452/735.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не надав належної правової оцінки наявним у справі доказам, внаслідок чого, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , результат тестування приладу «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть бути визнані належними та допустимими доказами підтвердження винуватості останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, яких було б достатньо для визнання його винним в матеріалах справи відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості прийнятого рішення, за таких обставин, апеляційним судом не перевіряються.

Враховуючи вищезазначене, постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Авраменко О.В. задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.