Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/33/21
провадження: 3/614/10/21
категорія: 156

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гуляєвої Ганни Миколаївни,

за участю особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1

захисника Молчанова М.П.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Борова Харківської області матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391244 від 07.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, а саме: 07.01.2021 о 17.55 год. в с. Ізюмське по вул. Миру водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невнятну річ, хитку ходу, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

29.01.2021 ОСОБА_1 подав до Борівського районного суду Харківської області клопотання, в якому просив скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 391244 від 07.01.2021 складений відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по адміністративній справі № 614/33/21 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 07.01.2021 близько 17.30-18.00 год. до нього в смт. Борова зі Святогірська приїхав брат ОСОБА_3 та вони разом поїхали в с. Ізюмське Борівського району Харківської області. При цьому, за кермом був ОСОБА_3 , так як ОСОБА_1 перед цим вжив алкогольний напій. Коли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приїхали до батьків дружини ОСОБА_1 , то ОСОБА_3 через ожеледицю ненавмисно в`їхав у ворота, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , залишивши там автомобіль пішли до своїх батьків, які також мешкають в с. Ізюмське Борівського району Харківської області. ОСОБА_1 потім повернувся до батьків дружини.

Захисник ОСОБА_1 Молчанов М.П. в судовому засіданні підтримав подане ОСОБА_1 29.01.2021 клопотання та пояснив, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на встановлення алкогольного сп`яніння, і останній взагалі не зрозумів за яке правопорушення на нього складений протокол. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що працівники поліції взагалі зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , відсутнє направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Таким чином, при складенні вказаного протоколу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції грубо порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 07.01.2021 приїхав з м. Святогірська до свого брата ОСОБА_1 , який розповів, що посварився зі своєю дружиною і вона поїхала до своїх батьків в с. Ізюмське Борівського району Харківської області. Так як, ОСОБА_1 вжив алкогольний напій, то ОСОБА_3 сів за кермо і вони поїхали в с. Ізюмське Борівського району Харківської області, де свідок ненавмисно вдариа у ворота ОСОБА_4 (батька братової дружини).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 07.01.2021 він перебував вдома зі своєю сім`єю, близько 18.00 год. він почув удар у ворота, коли вийшов то побачив автомобіль зятя ОСОБА_1 , проте самого ОСОБА_1 не було. Поліцейські просили його підписати протокол. Фактично свідок не бачив, щоб зять ОСОБА_1 в цей день 07.01.2021 їздив за кермом автомобіля у нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_5 від дачі пояснень відмовилася, оскільки вона являється дружиною особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП наявний в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Порядок проведення огляду на стан сп?яніння встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. До того ж огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Аналогічні вимоги до огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містяться в п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. №1413/27858, якою регламентовано, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Працівники поліції мають право вимагати від особи проходження огляду в закладі охорони здоров`я лише в тому випадку, якщо водій відмовився від фіксування стану сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків або коли водій не погоджується з результатами такого огляду (показниками спеціальних технічних засобів).

Якщо працівники поліції встановлюють ознаки сп`яніння водія без застосування спеціальних технічних засобів, а лише за його зовнішнім виглядом, то він має право відмовитися від проходження огляду в закладі охорони здоров`я та обов`язково повинен зафіксувати причини такої відмови у протоколі про адміністративне правопорушення. За таких обставин вимоги працівників поліції до водія щодо проходження огляду в закладі охорони здоров`я вважаються незаконними, що є однією з підстав для звільнення водія від відповідальності та закриття адміністративної справи.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів чи в медичному закладі. Вимогами Інструкції чітко встановлено, що відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння повинна бути зафіксована в присутності двох свідків. Проте, з письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що коли вони вийшли та побачили автомобіль ОСОБА_1 , останнього вони там не виявили. Таким чином, достовірно не встановлено навіть сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння 07.01.2021. Ні в письмових поясненнях, ні в судовому засіданні не встановлено, що працівниками поліції 07.01.2021 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Всупереч ч. 6 ст. 266 КУпАП, в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, яке повинні були видати працівники поліції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Критерій «поза розумним сумнівом» роз?яснено Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року в постанові № 750/11509/18.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 9, 13, 23, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 278, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити в зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Гуляєва Г. М.