печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., за участю секретаря Галаган Г.О., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , прокурора Сеника В.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника відділу фотограмметричних робіт ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 368 від 02.08.2021 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу фотограмметричних робіт ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п.2 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 даного Закону, 08.04.2021 об 11:10 несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав, надавши суду письмові заперечення, у яких зазначає, що не вважає себе суб`єктом декларування, оскільки не є держслужбовцем, а як працівник державного підприємства, котре є юридичною особою публічного права, не виконує адміністративно-розпорядчих та господарсько-управлінських функцій у тій мірі, яка реально впливає на корупційні ризики щодо державних коштів. Вказує, що такими особами на підприємстві є тільки генеральний директор та головний бухгалтер, які мають право фінансового підпису. ОСОБА_1 зазначає, що на початку 2021 року за умов карантину і, фактично, непрацюючого підприємства, їм оголошувалось в усній формі, що подання декларацій для начальників відділів - не потрібне. Згодом у березні, після кадрових змін у Держгеокадастрі та на підприємстві, на якому працює ОСОБА_1 , знову повідомили, що треба подавати декларації усім начальникам відділів. Стверджує, що невизначеність термінів «адміністративно-розпорядчих» та «господарсько-управлінських функцій» в сенсі їх корупційної небезпечності привела до посилань на підзаконні акти щодо кола осіб на державних і комунальних підприємствах, котрі не будучи держслужбовцями, повинні подавати декларації в Єдиний реєстр Національного агентства. Крім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що у зв`язку із запровадженими карантинними заходами, не видавалось можливим витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, оскільки його дружина ОСОБА_2 не могла отримати довідку про заробітну плату за місцем праці, в результаті чого відкрила електронний кабінет на сайті ПФУ та отримала дані про зарплату звідти. Також, ОСОБА_1 зазначає, що його діючий за терміном електронний цифровий підпис (дійсний до 25.05.2021) не сприймався системою сайту Національного агентства з питань запобігання корупції і видавав помилку ключа, через що йому довелося робити новий електронний цифровий підпис у «Приватбанку». На підставі викладеного ОСОБА_1 вказує, що формальне вчинення цього діяння є сукупністю збігу об`єктивних та суб`єктивних обставин (пандемія коронавірусу, а відтак і неможливість отримання даних для заповнення декларації, його хвороба на кінець березня, хоч і без отримання лікарняного), котрі спричинили неумисне (через необережність) подання декларації із запізненням, і просить провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засідання оголосив висновок та просив визнати ОСОБА_1 , який порушив вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, 08.04.2021 подав електронну декларацію за 2020 рік, винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Зазначив, що ОСОБА_1 - декларант, знаючи про обов`язок подання електронної декларації за 2020, вчинивши без поважних причин дію, яка виразилась у несвоєчасному (поза встановленими законом межами поданні електронної декларації), перебував у стані безперервного продовження бездіяльності до часу подання електронної декларації - по 08.04.2021, безперервно порушуючи закон упродовж цього часу.

Суддя, вислухавши пояснення особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, вислухавши висновок прокурора, доходить наступних висновків.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦК України держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, є юридичними особами публічного права.

Наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті міністрів України від 01.07.1998 р. № 78 на базі Об`єднаної комплексної експедиції №5 створено державне підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство».

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 10.05.2012 р. № 263-р «Про віднесення цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління Державного агентства земельних ресурсів» ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» віднесено до сфери управління Державного агентства земельних ресурсів України.

Згідно з п.1 постанови Кабінету міністрів України від 10.09.2014 р. №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державне агентство земельних ресурсів України реорганізовано шляхом перетворення у Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Таким чином, ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» є юридичною особою публічного права.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Відповідно до Роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.02.2021 №1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. У разі визначення посадових осіб на державних підприємствах до уваги слід також брати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Зважаючи на зміст цієї норми, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. Визначальними при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника. До прикладу, виконавчі директори, директори з окремих питань, директори департаментів, начальники відділів, служб, центрів, бюро, груп тощо та заступники керівників структурних підрозділів (у тому числі відокремлених, а також підрозділів у структурі таких відокремлених підрозділів) таких юридичних осіб безумовно наділені адміністративно-господарськими чи організаційно-розпорядчими функціями. У зв`язку із наведеним Національне агентство звертає увагу, що при визначенні того, чи є працівник юридичної особи публічного права посадовою особою, враховується обсяг та характер здійснюваних ним функцій. Тому навіть в разі не визначення працівника посадовою особою у статутних чи інших внутрішніх документах підприємства він може бути посадовою особою і бути суб`єктом декларування в розумінні Закону з огляду на здійснювані ним адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції. Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерства, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Наказом ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» № 106-К від 22.09.2020 ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу фотограмметричних робіт департаменту з виробництва.

Відповідно до п.п. 2.7., 3.3. Посадової інструкції начальника відділу фотограмметричних робіт ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство», затвердженої 23.09.2020 р., начальник відділу фотограмметричних робіт зобов`язаний особисто контролювати та забезпечувати тимчасове зберігання і передачу сирих матеріалів аерофотозйомки відповідно до вимог обмеження доступу до неї; має право контролювати якість робіт інших працівників, задіяних у аерофотозйомці, та вимагати доопрацювань та виправлень допущених ними помилок, що відноситься до адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій згідно з вищенаведеними Роз`ясненнями.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу фотограмметричних робіт ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство», яке є юридичною особою публічного права, здійснюючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та, відповідно, суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та в силу вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення №368 від 02.08.2021 р. та письмових заперечень суду, останній не вважав себе на займаній посаді особою, прирівняною до держслужбовця, оскільки не має організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій. Вказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовуються вищенаведеними положеннями законодавства та матеріалами справи.

Окрім того, як вбачається з наданих суду матеріалів справи, а саме витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 12) ОСОБА_1 був обізнаним про обов`язок, передбачений ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки ним подавались щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018,2019 рр.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 Форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженої Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Згідно з публічною частиною Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, 08.04.2021 р. о 11:10, тобто з пропущенням строку, визначеного ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Частиною першою статті 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку, зокрема, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в обґрунтування причин порушення строку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначив, що йому не вдалось отримати необхідних відомостей для внесення в декларацію, оскільки його дружина, у зв`язку з запровадженими карантинними обмеженнями, не змогла одержати довідку про заробітну плату за місцем праці, в результаті чого відкрила електронний кабінет на сайті ПФУ та отримала дані про заробітну плату звідти. Крім того, його діючий за терміном електронний цифровий підпис (дійсний до 25.05.2021) не сприймався системою сайту Національного агентства з питань запобігання корупції і видавав помилку ключа, через що йому довелося робити новий електронний цифровий підпис у «Приватбанку».

Листом управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-06/31582/21 від 12.05.2021 та доданої до нього службової записки керівника Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації № 71-02/7046/21 від 29.04.2021 стосовно надання інформації про стан функціонування інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (ІТС Реєстр) зазначається, що протягом 15.01.2021, з 17:00 до 22:58, 21.01.2021, з 9:00 до 12:28 доступ до Реєстру було обмежено у зв`язку із проведенням програмно-технічного обслуговування; 02.02.2021, з 13:09 до 14:19 доступ до Реєстру було обмежено у зв`язку із проведенням переналаштування комутаційного обладнання; 25.03.2021 з 15:43 по 22:02 доступ до Реєстру частково обмежено через помилки у роботі програмного забезпечення; 26.03.2021 о 15:00 було усунуто помилку із некоректним відображенням розділу 11 декларацій у публічній частині ІТС Реєстрі; 30.03.2021 о 14:54 було усунуто помилку із некоректним відображенням розділу 11 декларацій у персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування в ІТС Реєстр; інших технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів до ІТС Реєстр у період з 01.09.2016 по 29.04.2021 не зафіксовано.

Відповідно до щорічних роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції обов`язок належної підготовки суб`єкта декларування для подачі декларації, а саме завчасно отримати послуги електронного цифрового підпису, перевірка терміну дії та працездатність його власного електронного цифрового підпису для роботи з ІТС Реєстром та отримання інформації необхідної для заповнення декларації покладено на суб`єкта декларування, для цього Законом відведено належний період з 01 січня 2021 року до 31 березня 2021 року.

Згідно з послідовністю дій користувача Реєстру, надану листом управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя на запит №3767/55/125/03-21 від 24.05.2021 в період з 01.01.2021 по 07.04.2021 ОСОБА_1 не вчинялось жодних дій з ІТС Реєстр.

Відповідно до звіту з перевірки АЦСК «Приватбанк» (а.с. 39) ОСОБА_1 отримав електронний цифровий ключ 25.05.2020 який діяв до 25.05.2021 з подальшим оновленням 07.04.2021, тобто після закінчення строку на подання декларації, визначеного ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність у нього обов`язку, відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, не вчинив жодних дій з метою своєчасного подання вказаної декларації.

Причину пропущення строку з боку ОСОБА_1 не слід вважати поважною, оскільки, як зазначено вище, офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції працював належним чином, що уможливлювало своєчасне подання декларації особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 завчасно не вжив необхідних заходів з метою отримання відомостей про доходи дружини ОСОБА_2 в період з 01.01.2021 по 31.03.2021, відведений Законом України «Про запобігання корупції» задля належної підготовки суб`єкта декларування для подачі декларації.

Таким чином суддя вважає встановленими обставини, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу фотограмметричних робіт ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 08.04.2021 об 11:10 несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП. - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.172-6, 280, 283-285,287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько