Провадження № 3/522/632/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, розлученої, головного бухгалтера ТОВ «НАШ ДОМ УЮТ», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби України надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення № 9/11/15-32-07-04-21 від 10.12.2020 року, встановлено, що відповідно до копії Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НАШ ДОМ УЮТ» № 3063/15-32-07-04/41296211 від 10.12.2020 року, перевірка проводилась з 27.11.2020 року по 03.12.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, буд. 1, головним бухгалтером ОСОБА_1 , порушено порядок ведення податкового та бухгалтерського обліку, а саме в порушення п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) та вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 7, п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 16 «Витрати» затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 138, в наслідок чого встановлено заниження податку на прибуток в сумі 100 497 гривень, у тому числі у 2019 році на 100 497 гривень.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справу не подавала.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак остання мала цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими їй процесуальними правами.

Окрім цього, ОСОБА_1 знала про те, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення № 9/11/15-32-07-04-21 від 10.12.2020 року, та про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Приморському районному суді м. Одеси, що підтверджується її підписом у вказаному проколі, в якому вона зазначила, що правопорушення сталося в наслідок методологічної помилки.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в суді, не з`явилась, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 9/11/15-32-07-04-21 від 10.12.2020 року, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення № 9/11/15-32-07-04-21 від 10.12.2020 року, ксерокопією Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НАШ ДОМ УЮТ» № 3063/15-32-07-04/41296211 від 10.12.2020 року, а також іншими матеріали справи.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 , будучи призначена на посаду головного бухгалтера ТОВ «НАШ ДОМ УЮТ», відповідно до наказу №УЮТ018 від 29.05.2020 року, порушила порядок ведення податкового та бухгалтерського обліку, зокрема, п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України, а саме: для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу;

- п. 44.2 ст. 44 Податкового Кодексу України, а саме: для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування;

- п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, а саме: об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу;

- п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, а саме: бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку;

- п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 16 «Витрати» затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року, а саме: витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені; та п. 11, який вказує, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП: порушення посадовими особами встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Суддя з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 гривні.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищезазначеного і керуючись ст. ст. 23, 24, 33-38, 163-1, 268, 279, 280, 283 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, розлученої, головного бухгалтера ТОВ «НАШ ДОМ УЮТ», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, розлученої, головного бухгалтера ТОВ «НАШ ДОМ УЮТ», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб