ПОСТАНОВА

іменем України

"04" березня 2021 р. смт.Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 274280 який надійшов від начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім. Віктора Банних майора Владислава Волобуєва складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 20.06.2018 року органом № 4430, зі слів зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення слід, що 17.02.2021 року о 22 годині 25 хвилин у пункті пропуску «Мілове» в смт. Мілове Міловського району Луганської області громадянка України надала на паспортний контроль прикордонному наряду «Перевірка документів» паспорт, що посвідчує особу громадянина Російської Федерації на власне ім`я, серії 65№9940582 виданий 13.11.2019 року для перетину кордону.

В ході перевірки в базі даних «Ризик» було виявлено, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 20.06.2018 року виданий органом 4430. Дії ОСОБА_1 свідчать про те, що вона порушила вимоги ст. 4 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась однак у своїх письмових пояснень пояснила, що вона заїхала на територію України по внутрішньому паспорту громадянина України так як не було запланованої мети прибуванні та виїжджала з України по паспорту Російської Федерації для перетину кордону від громадянства України вона не відмовлялась.

Дослідивши матеріали справи які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення СхРУ 274280 від 17.02.2021 року, копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , копію паспорта громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , слід, що дії ОСОБА_1 , формально мають ознаки адміністративного правопорушення.

З диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП слід, що перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Однак посадова особа яка складала протокол про адміністративне правопорушення проігнорувала кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення які вказані у ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не внесла їх у протокол адміністративного правопорушення тим самим позбавила дати юридичну оцінку події яку описано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд з якої слід, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Особа яка проводила дізнання скористалась рапортом старшого прапорщика Павла Добродієва який начебто перевіряв через БД «Ризик» не розшифрувавши скорочення, особу на ім`я ОСОБА_1 сам протокол складений відносно ОСОБА_1 не перевіривши результати перевірки та не додавши її як доказ до матеріалів справи.

З правової позиції яку було викладено у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року справа №524/4668/17 адміністративне провадження №К/9901/33802/18, що рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. З таких підстав рапорт не може бути покладено як належний та допустимий доказ по справі.

У зв`язку із чим суд не може самостійно брати на себе «функції обвинувачення» і на свій розсуд інкримінувати з підбором кваліфікуючих ознак які не були доведені та не вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Посадові особи прикордонної служби знаючи, що адміністративні правопорушення відповідні до ст. 204-1 КУпАП розглядаються згідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП протягом доби правопорушника до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення не представили позбавивши можливість ОСОБА_1 дати пояснення у суді.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. З вказаних недоліків які не можуть бути виправлені у суді відносно ОСОБА_1 адміністративне провадження слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду який розташований у м. Сєвєродонецьк, шляхом подачі скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: С.І. Чехов