П О С Т А Н О В А
Справа № 133/119/21
провадження № 3/133/342/21
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від відділення № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , працює водієм ДЕП «Агрофірма» «ЯН» ПП «Ян»,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 14.01.2021 о 6 год. 00 хв. в м. Козятин, вул. 8-ма Гвардійська, 100, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-3302 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, отже- вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав . Зазначив, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повністю знаходиться на його утриманні. Крім того проживає з дружиною, яка на даний час не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці з малолітнім її сином від попереднього шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також знаходяться на його утриманні. Зазначав, що разі позбавлення його права керування транспортними засобами він може залишитись без роботи. В судове засідання надав клопотання трудового колективу «ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян» про передачу його на поруки трудового колективу. Просив задовольнити дане клопотання, звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд трудовому колективу.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності зі ст.1 КУпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Пункт 1.3 Правил дорожньо горуху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
За змістом вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Суд встановив, що на момент зупинення транспортного засобу автомобіля ГАЗ-3302 д.н.з. НОМЕР_1 , керував ним саме ОСОБА_1 та відмовився їхати на медичний огляд.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 449408 від 14.01.2021, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, з зазначенням наявних ознак алкогольного сп`яніння.
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду крім протоколу також підтверджується відеозаписом з місця події з нагрудної камери працівника поліції, а також його письмовими поясненнями, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актом огляду на стан сп`яніння та направленням на огляд водія, які містяться в матеріалах справи.
Надані суду у засіданні документи щодо кола осіб, з якими проживає ОСОБА_1 , довідка-характеристика з місця роботи та квитанція про сплату штрафу не містять у собі відомостей, які спростовують факт події правопорушення або вини правопорушника.
Тому, враховуючи зазначені докази, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 щодо відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння містять у собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, адже зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що і мало місце в даному випадку.
У відповідності до вимог ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Передача матеріалів на розгляд трудовому колективу є правом суду, а не його обов`язком.
Про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 51, частиною першою статті 129, статтями 156,173,176,177,178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали. (Стаття 21 із останніми змінами, внесеними згідно з Указом№ 2617-VIII від 22.11.2018).
До суду з клопотанням про взяття ОСОБА_1 на поруки трудового колективу звернувся головний бухгалтер ДП «Агрофірма «Ян» ПП «Ян», оскільки, як вказано у клопотанні, ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному правопорушенні, зобов`язався виправдати довіру трудового колективу, за час роботи зарекомендував себе як сумлінний працівник, в колективі користується повагою та авторитетом. Зобов`язуються здійснювати заходи громадського впливу, спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, його перевиховання й виправлення з передачею його на поруки колективу даної організації.
Проте до такого клопотання не надано жодного документа, зокрема, протоколу зборів, який би підтвердив факт того, що саме трудовий колектив за місцем роботи правопорушника відповідне питання розглянув та зобов`язався взяти ОСОБА_1 на поруки. Саме по собі клопотання, підписане головним бухгалтером, не може підтверджувати факт того, що клопотання дійсно підтримано саме трудовоим колективом, а не окремою особою, та що саме трудовий колектив погодився взяти ОСОБА_1 на поруки, до якого у подальшого будуть ним же (колективом) застосовано заходи громадського впливу.
Враховуючи вищезазначене, а також характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків суд не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 2270 гривень, тобто, розмір судового збору складає 454 гривні 00 копійок.
Керуючись ст.130, ст. ст.21, 221,221, 245, 251, 252, 283, 284, 288 КУпАП, -
В задоволенні клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на поруки трудового колективу на підставі ст. 21 КУпАП- відмовити.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.
Роз`яснити особі, на яку накладено адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Пєтухова

05.03.21