Справа № 419/14/21
Провадження № 3/419/282/2021
ПОСТАНОВА

04.03.2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Мартинюк В.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця, лейтенанта, командира 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2020 року складено протокол про військове адміністративне правопорушення ДНС №2/1149, у відношенні ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відповідно до якого командир 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 16.12.2020 знаходився у розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який тимчасово розміщений поблизу с. Лопаскіно Новоайдарського району Луганської області, у зв`язку з проведенням занять з обслуговування озброєння, після проведення занять з настанням темної пори доби біля 21.40 з поста охорони підрозділу по радіостанції надійшла доповідь про те, що зі сторони лінії зіткнення з противником (зі сторони річки Сіверський Донець) чути шум та крики, лейтенант ОСОБА_1 особисто негайно прибув до посту охорони підрозділу, де під час огляду прилеглої місцевості за допомогою тепловізора нікого не було виявлено після чого лейтенант ОСОБА_1 по засобам польового телефонного зв`язку подзвонив до посту сусіднього підрозділу та запитав чи у них нічого не трапилося, на що отримав відповідь, що у них все нормально. Згодом крики почали лунати зі сторони розміщення (біля 23.00) сусіднього підрозділу, то лейтенант ОСОБА_1 знову подзвонив по засобам польового телефонного зв`язку на пост сусіднього підрозділу, під час телефонної розмови отримав відповідь від старшого солдата ОСОБА_2 , що у їхньому підрозділі відсутній один військовослужбовець прізвища не спитав, згодом за 15 хв., лейтенант ОСОБА_1 знову подзвонив до сусіднього підрозділу та спитав про обстановку на що отримав відповідь від старшого солдата ОСОБА_2 , що військовослужбовець не повернувся, та останній спитав, чи зможуть з підрозділу лейтенанта ОСОБА_1 забрати їхнього військовослужбовця з місця, де він ймовірно знаходиться, до себе, на що лейтенант ОСОБА_1 відповів, що не зможе цього зробити. Після цієї розмови більше до сусіднього підрозділу лейтенант ОСОБА_1 не дзвонив. Крім того, лейтенант ОСОБА_1 про відсутність військовослужбовця у розташуванні сусіднього підрозділу (ним виявився молодший сержант ОСОБА_3 ) на протязі ночі з 16.12.2020 по 17.12.2020 нікому з посадових осіб командування військової частини НОМЕР_2 не доповідав, бо не був впевнений достовірності отриманої інформації, а тільки доповідав про крики зі сторони зіткнення з противником. Причину щодо ненадання доповіді командуванню отриману інформацію про відсутність військовослужбовця з сусіднього підрозділу, яким виявився молодший сержант ОСОБА_4 лейтенант ОСОБА_5 пояснив, що підрозділ в якому проходить військову службу молодший сержант ОСОБА_3 прямо підпорядковується начальнику розвідки мотопіхотного батальйону, й відповідно старший цього підрозділу старший сержант ОСОБА_6 сам мав доповідати про все, що у них трапилося. Лейтенант ОСОБА_1 зазначив, що своєму безпосередньому командиру 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону майору ОСОБА_7 про відсутність військовослужбовця розвідувального взводу молодшого сержанта ОСОБА_3 не доповідав, а доповідав тільки про шум та крики на лінії зіткнення.

Враховуючи вище вказане лейтенант ОСОБА_1 недбало ставлячись до служби та виконання своїх функціональних обов`язків несумлінне або недбале ставлення до них чим порушив вимоги статей 11, 12, 16, 28, 58, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Силах України та вимог статей 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України наказ Міністерства оборони України №604 від 29.11.2018 року щодо щоденної усної доповіді командуванню частини про порушення військової дисципліни, вчинив військове адміністративне правопорушення, що призвело до несвоєчасного повідомлення командиром військової частини НОМЕР_1 органу управління Військової служби правопорядку, в зоні діяльності якого перебуває військова частина, про факт самовільного залишення розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_3 , відповідно своєчасно не були вжиті заходи щодо недопущення скоєння адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що всі події відбувались на території сусіднього підрозділу. По засобам зв`язку він питав, що в них трапилось та чи повідомили вони про подію керівництво та йому було сказано, що доповідь всім уже зроблена. У зв`язку з тим, що він не має відношення до того підрозділу та не є їх керівником, здійснювати доповідь керівництву було не в його компетенції.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає ,що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за наступних підстав:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений протокол за порушення вимог ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
При цьому, на думку судді, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків байдуже, без належної старанності, уваги до них, в той час, коли особа має реальну можливість проявити ставлення до своїх обов`язків військової служби.
Частина ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В той же час, будь яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відповідно до своїх функціональних обов`язків мав доповісти керівництву про подію, судді не надано.
Не надано судді й доказів того, які саме свої обов`язки військової служби порушив ОСОБА_1 та які були доведені до його відома відповідно до ст. 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відсутність належних та допустимих доказів по справі, позбавляються суддю можливості перевірити правильність встановлення об`єктивної ознаки складу адміністративного правопорушення території військової частини.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Таким чином, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Згідно зі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 163-1 ч.1, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Суддя: В.Б. Мартинюк