П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2021 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №722420 від 01.11.2021 року, ОСОБА_1 , 01.11.2021 р. о 15.20 год. знаходився біля б.36-а, по вул. Варена в м. Вільногірську, в п`яному вигляді, чим ображав людську гідність, громадську мораль та перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство, чи його соціальний статус, чим порушив п.п.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. (зі змінами).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 01.11.2021р. знаходився на вулиці без документів, що посвідчують особу, оскільки не знав, що документи треба мати при собі.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, і таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.44-3 КУпАП, передбачена відповідальність громадян за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція вказаної норми є бланкетною (відсилочною), тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Разом з тим, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту 2 пункту 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, однак ця норма передбачає види рівнів епідемічної небезпеки поширення COVID-19, які можуть встановлюватися на території України, приписи щодо заборони перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу встановлені підпунктом 2 пункту 2-2 вказаної постанови, тобто норма закону, яку було порушено ОСОБА_1 посадовою особою у протоколі зазначена невірно, а відтак об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, в діях останнього посадовою особою при складанні протоколу належним чином не встановлена.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, оскільки при складенні протоколу об`єктивна сторона правопорушення, яка є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, посадовою особою в діях ОСОБА_1 належним чином не встановлена, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, викладену у протоколі, то склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. 40-1, п.1 ст. 247, ч. 1 ст.ст. 44-3, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: підпис А.А. Борцова