Справа№ 953/1964/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши справу про порушення митних правил, яка надійшла від Слобожанської митниці Держмитслужби у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 483 ч.1 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2020 громадянин України ОСОБА_1 через декларанта ОСОБА_2 , надав до митного поста «Ромни» Слобожанської митниці Держмитслужби митну декларацію ІМ40ДЕ №UA807320/2020/000012 з метою оформлення відповідно до митного режиму «імпорт» товару «Вантажний - тягач сідельний, бувший у використанні -1шт. Марка VOLVO. Модель FM 410. Номер кузова, шассі(VIN): НОМЕР_2 . Календарний рік виготовлення 2012. Модельний рік виготовлення 2012. Тип двигуна -дизельний, згідно з інформацією завода виробника відповідає вимогам екологічного класу "ЄВРО-5". Робочий об`єм циліндрів двигуна -10837см3. Тип кузова -сідельний тягач. Колір -білий. Максимальна маса з повним навантаженням 27т. Місць для сидіння, включаючи місце водія -2. Колісна формула -3/6. Призначений для перевезення вантажів».

Згідно наданих до митного контролю документів, зазначений транспортний засіб було придбано на аукціоні (Klaravik, Danks Auktions Service ApS Stengardsvej 25, Lunderod, Данія) за 8 930 EUR (invoice №2944-034740 від 11.11.2019).

З метою перевірки достовірності документів, поданих до митного оформлення, Слобожанською митницею Держмитслужби ініційовано направлення відповідного запиту до митних органів Королівства Данія (лист Слобожанської митниці Держмитслужби від 22.05.2020 № 7.14-20-20/7.14-20-06/4/7299). За результатами опрацювання інформації, отриманої від митних органів Королівства Данія (лист Держмитслужби від 13.11.2020 №20/20-02-01/7.14/2315), було встановлено, що фактично т/з VOLVO FM 410 (VIN: НОМЕР_2 ) було продано 11.11.2019 року на аукціоні Klaravik, Danks Auktions Service ApS Stengardsvej 25, Lunderod, Данія за вартістю 105 000 DKK (14 061 EUR), Invoice №2944-034740 від 11.11.2019, в якому покупцем зазначено AGROTEMP, Сумська обл., м. Ромни, вул. Горького, 57.

Таким чином, 03.01.2020 на митному посту «Ромни» Слобожанської митниці Держмитслужби громадянином ОСОБА_1 під час митного оформлення декларації ІМ40ДЕ № UA807320/2020/000012 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товару «Вантажний - тягач сідельний, бувший у використанні -1шт. Марка VOLVO. Модель FM 410. Номер кузова, шасі (VIN: НОМЕР_2 . Календарний рік виготовлення 2012. Модельний рік виготовлення 2012. Тип двигуна -дизельний, згідно з інформацією завода виробника відповідає вимогам екологічного класу "ЄВРО-5". Робочий об`єм циліндрів двигуна -10837см3. Тип кузова -сідельний тягач. Колір -білий. Максимальна маса з повним навантаженням 27т. Місць для сидіння, включаючи місце водія -2. Колісна формула -3/6. Призначений для перевезення вантажів» вартістю 371 519, 74 грн. на територію України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів (Invoice №2944-034740 від 11.11.2019) на суму 8 930 EUR , що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, також зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, та вказав, що ним були сплачені всі необхідні платежі в повному обсязі.

Представник митниці Тиндик М.В. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил зі стягненням вартості цих товарів відповідно до ч.2 ст. 541 МК України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Отже, ч. 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, серед іншого, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, слідує, що:

- об`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, пов`язаного з порушенням митних правил, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю;

- об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості;

- суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни - декларанти, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств;

- суб`єктивна сторона за ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер

незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробкою, чи містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил із послідуючими змінами від 30.05.2008 року №8).

Так, з матеріалів справи, що 03.01.2020 року ФОП ОСОБА_2 в інтересах одержувача ОСОБА_1 подано декларацію до Слобожанської митниці Держмитслужби в електронному вигляді МД типу ІМ40ДЕ, в якій зазначена вартість товару 8930,00 Євро.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову гра справах про контрабанду та порушення митних правил від 03.06.2005 № 8 (зі змінами): переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України, у т.ч. шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи таких, що містять неправдиві дані .

Відповідно п. 6 цієї Постанови Пленуму, необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку перемішуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 МК України та п. 2.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок 631), для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), та у випадках, встановлених Митним кодексом України також декларацію митної вартості.

Згідно ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товару, яка базується на ціні, що фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 2 статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей (тобто сукупності дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи) необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; випуск товарів - це надання митним органом права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети (стаття 4 МК України).

Митна декларація типу ІМ 40 ДЕ - це додаткова декларація до попередньої митної декларації (наказ Мінфіну № 1011), яка подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня митна декларація.

Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим (ч. 1 ст. 258 МК України).

Для випуску товарів у вільний обіг, до митного органу призначення декларант (уповноважена особа) повинен подати додаткову митну декларацію ( ІМ 40 ДЕ ), без оформлення якої неможливо сплатити митні платежі, товар не вважається оформленим у вільне використання та не може бути виданий одержувачу. Саме на цьому етапі можливо проведення декларантом (уповноваженою особою) фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису, зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Таким чином, декларант (уповноважена особа) подає додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і сплачуються митні платежі за ввезення товару.

Аналіз ч.8 ст.264 МК України дає підстави вважати, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до п.3.8 Додатку ІІ до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 26 червня 1999 року, до якої приєдналася Україна, декларант несе в повному обсязі відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації, що знайшло своє відображення і в ч.ч.4, 5 ст.266 МК України, якими регламентовано, що відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант у разі самостійного декларування товарів, а у разі декларування особою, уповноваженою на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, ця особа несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Суд, вислухавши правопорушника та представника митниці, вивчивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення за ст. 483 ч.1 МК України підтверджується матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил №0979/80700/20 від 24.11.2020 року (а.с. 5-8), доповідними записками (а.с. 3-4,9), листом від 22.05.2020 з додатками (а.с. 10-19), копією відповіді (а.с. 20-28), копією паспорта (а.с. 29), розрахунком платежів (а.с. 30).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 були сплачені всі суми митних платежів, та після надходження вказаної справи до суду та перед судовим засіданням, а саме 17.02.2021 була здійснена доплата всієї суми податкових зобов`язань, а саме мито-11834,36 грн., ПДВ-26035,60 грн., що підтверджується наданою до суду довідкою Слобожанської митниці Держмитслужби від 26.02.2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

З матеріалів справи вбачається, що листом Слобожанської митниці Держмитслужби від 22.05.2020 року №7.14-20-20/7.14-20-06/4/7299 ініційовано направлення відповідного запиту до митних органів Королівства Данія, на який надійшла електронними засобами зв`язку відповідь від 19.08.2020 року на адресу Державної митної служба Україна, та остання спрямувала її з перекладом - листом від 13.11.2020 року на адресу Слобожанської митниці Держмитслужби.

Отже, датою виявлення порушення ОСОБА_1 митних правил є 19 серпня 2020 року, а не спрямування відповіді Дердмитслужбою на адресу Слобожанської митниці 13.11.2020 року.

Справа про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 483 МК України надійшла до Київського районного суду м. Харкова 05 лютого 2021 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення на даний час не спливли, а тому підстав для закриття провадження по справі, виходячи з положень частини 1 статті 467 МК України, пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП не існує.

Таким чином, ОСОБА_1 організовано переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки VOLVO, модель FM 410, номер кузова, шассі (VIN): НОМЕР_2 (країна реєстрації Данія), з приховуванням від митного контролю, тобто шляхом подання митному органу як підстави для їх переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару транспортного засобу, тобто в його діях наявний склад правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Санкція ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З матеріалів справи вбачається, що предмет порушення митних правил не вилучався.

Таким чином, оскільки товари не вилучалися, суд позбавлений можливості застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, в частині конфіскації товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 541 МК України у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення від 24.10.1986р. у справі за заявою № 9118/80 АГОСІ проти Сполученого Королівства), тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Принцип пропорційності, закріплений в міжнародних нормативних актах, рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, орієнтує на те, що мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.

У Рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Враховуючи обставини скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, положення ч. 2 ст. 541 МК України, враховуючи, що ОСОБА_1 фактично сплачено суму митних платежів з урахуванням суми штрафних санкцій, та 17.02.2021 року здійснено доплату митних платежів, тому в даному випадку відсутні ознаки прямого умислу на заниження бази оподаткування суми сплачених митних платежів, тому суд застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 83361,41 грн., яка складається - вартість товару визначена митним органом 371519,74 грн. (14061,00 Євро) з відрахуванням вартіості товару, яка заявлена в декларації 288158,33 грн. (8930,00Євро), шо дорівнює 83361,41 грн., з стягненням частини вартості транспортного засобу у розмірі 83361,41 грн.

Крім того, в порядку ст. 40 КпАП України з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. 40 КпАП України, ст.ст. 373,483,511, 527-529 МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 83361 (вісімдесят три тисячі триста шістдесят одна) грн. 41 коп.,

призначення платежу: «оплата штрафу по постанові суду по протоколу про ПМП № 0979/80700/20 від ОСОБА_1 »).

На підставі, ч. 2 ст. 541 МК України, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вартість предметів порушення митних правил 83361 (вісімдесят три тисячі триста шістдесят одна) грн. 41 коп. на рахунок (УДКСУ у м. Харкові Харківської області, рахунок № UA 5020002, , МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу: «оплата штрафу по постанові суду по протоколу про ПМП № 0979/80700/20 від ОСОБА_1 »).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Постанова може бути оскаржена в Харківському апеляційному суді, через Київський районний суд м. Харкова у 10 денний строк з моменту її винесення.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Г.А. Зуб