справа № 752/536/21 головуючий у суді І інстанції Бойко О.В.
провадження № 33/824/1268/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Колосовського І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 10 200 грн. (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати через порушенням норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що алкогольні напої не вживав, під час проходження огляду на стан сп`яніння просив взяти у нього аналізи та направити на дослідження, на що йому було відмовлено. Вказує, що даний факт може підтвердити зроблений ним аудіо запис під час медичного огляду. Апелянт вважає, що був позбавлений можливості надати докази та пояснення до суду першої інстанції, скористатися правовою допомогою, оскільки про час та місце розгляду справи дізнався лише 18.01.2021 року о 09.00 год. Зазначає, що працює в службі таксі, водійське посвідчення єдиний засіб для отримання доходу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він о 22 год. 30 хв. 18.10.2020 року в м. Києві по вул. Теремківська 6, керував автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються поясненнями лікаря, які є належними і допустимими доказами у справі (т.1, а.с.2).

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта щодо порушення його права на захист, внаслідок неналежного повідомлення та незабезпечення права на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи угода про надання правової допомоги із адвокатом Колосовським І.О. була укладена 26.10.2020 року. Захисник ОСОБА_1 знайомився із матеріалами адміністративної справи, надсилав заяву, адвокатський запит до Управління патрульної поліції у м. Києві. А відтак, апелянт мав правову допомогу та можливість подати письмові пояснення, докази до адміністративного матеріалу.

Посилання апелянта на відмову працівників лікарні взяти у нього аналізи та направити на дослідження є безпідставними, не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту перебування особи у тверезому стані, а також не спростовують факт відмови його від проходження медогляду запропонованим йому чином.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Березовенко Р.В.