1Справа № 335/1270/21 3/335/490/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є пенсіонером, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 029901, 26.01.2021 о 19-00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виражався грубою нецензурною лайкою, штовхав, ліз битися, погрожував сестрі дружини ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , повідомлений належним чином, про час, день і місце розгляду справи, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а саме судової повістки, у судове засідання не з`явився, причин, які б свідчили про поважність неявки у судове засідання, не повідомив.

Враховуючи, що судом вжиті заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вказана особа повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суддя доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи суддя доходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно сестри дружини ОСОБА_2 .

У ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вказаною статтею також визначено, що кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі , а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Також у ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» вказано, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Аналізуючи положення ч. 2 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суддя доходить до висновку, що на відносини, які виникли у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є сестрою його дружини, не поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, оскільки ОСОБА_2 не входить в перелік осіб визначених у частині 2 вказаної статті.

Крім того, у письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначала, що за адресою: АДРЕСА_2 , вона проживає сама, а ОСОБА_1 приїхав до неї у гості разом із дружиною, яка є її сестрою, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не проживає спільно із ОСОБА_2 , відносно якої він, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вчинив домашнє насильство, вони не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, як цього вимагає частина 3 цієї ж статті, та відповідно у даному випадку ОСОБА_2 не є особою, яка постраждала від домашнього насильства, а ОСОБА_1 не є кривдником в розумінні цього Закону, що в свою чергу свідчить про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, прихожу до висновку, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення він не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, по відношенню до ОСОБА_2 , а відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 173-2, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.В. Гашук