Справа № 487/7409/21
Провадження № 3/487/2147/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Коваля В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює не офіційно, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, в якому зазначено: 07.09.2021 о 17:50 год. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив конфлікт, в ході якого виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, поводив себе агресивно, чим скоїв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що 07.09.2021 він зробив зауваження сестрі щодо поведінки її сина, який не прибирає за собою, все ламає і на зауваження не реагує. Сестра агресивно відреагувала на зауваження, а він їй відповів, але не погрожував, агресію не виявляв. Навпаки, сестра агресивно себе поводить, розбила мікрохвильову піч, викидає його речі, якщо він їх кладе на її пральну машинку. Він звертався з приводу поведінки сестри і в поліцію і у службу у справах дітей.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пояснила, що 07.09.2021 ОСОБА_1 зробив зауваженні ОСОБА_2 щодо поведінки її сина, а вона почала кричати. ОСОБА_1 не погрожував їй, вони обидва сварились.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Суть даного правопорушення, зокрема, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, який являється членом сім`ї, тобто особи, яка проживає разом або об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Отже, для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак:

умисність (з наміром досягнення бажаного результату);

спричинення шкоди;

порушення прав і свобод людини;

значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Однак, будь-яких доказів вчинення домашнього насильства психологічного характеру, матеріали справи не містять. Більш того, у протоколі взагалі відсутнє посилання на завдання шкоди (фізичної чи психологічної) або можливість її завдання.

А з письмових пояснень учасників справи, пояснень наданих в судовому засіданні, звернень ОСОБА_1 до поліції та служби у справах дітей, встановлено, що між ними виник обоюдний конфлікт, який сам по собі в цьому випадку ознак домашнього насильства не містить.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв`язати спір.

І тому слід зауважити, що не кожний конфлікт в родині сам по собі є насильством в сім`ї, за який з точки зору ч.1ст.173-2 КУпАП має настати адміністративна відповідальність.

У цій справі судом встановлено саме прагнення ОСОБА_1 розв`язати спір, а не бажання завдати шкоди, а тому встановлено відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто істотної ознаки складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суд приходить до переконання про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: З.М. Сухаревич