КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Калашникова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Калашникова Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 2 жовтня 2021 року о 23.10 год. в м. Києві по вул. Олени Теліги керував автомобілем марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» під відеозапис на камеру, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Також під час вчинення вищезазначених дій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Олени Теліги, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, у зв`язку з чим здійснив наїзд на автомобіль «Nissan» державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Калашников Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить, скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З посиланням на положення ст. ст. 251, 276, 289, 293 КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, практику Європейського суду з прав людини, адвокат зазначає про те, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено порушення правил підсудності, оскільки з протоколу щодо ОСОБА_1 вбачається, що він керував транспортним засобом по вулиці Олени Теліги, 61, з ознаками алкогольного сп`яніння, що відповідно до картографічних даних, розміщених на інформаційному порталі «Візіком карти», відноситься до Подільського району м. Києва, а тому, на переконання апелянта, Оболонський районний суд м. Києва порушив правила підсудності, прийнявши до провадження справу та розглянувши справу щодо ОСОБА_1 по суті, що є істотним порушенням вимог закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судового рішення.

Також звертається увага в апеляційній скарзі на те, що з наданих патрульною поліцією та досліджених під час судового засідання доказів встановлено, що належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння патрульною поліцією не надано.

Крім того, як наголошує апелянт, за відсутності передумов для проходження водієм огляду на стан сп`яніння, вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення ознак сп`яніння, як того вимагає Інструкція, або взагалі за їх відсутності, вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Звертається увага в апеляційній скарзі й на те, що недоставляння водія, який не був згідний із результатами огляду на місці або відмовився від йогопроходження, до закладу охорони здоров`я для проведення огляду є порушенням встановленої ч. 3 ст. 266 КУпАП процедури огляду водія на стан сп`яніння та згідно з ч. 5 ст. 266 КУПАП має наслідком її недійсність.

Також апелянт в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що працівниками патрульної поліції не додано до протоколу про адміністративне правопорушення направлення на огляд, підтвердження відсторонення водія від керування та вилучення посвідчення водія, що свідчить про порушення інспекторами поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 7 листопада 2015 року.

Апелянт акцентує увагу на тому, що законодавцем імперативно встановлено обов`язок поліцейських вилучити водійське посвідчення та відсторонити від керування транспортним засобом особу, щодоякої є підозра на перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння абопід впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Однак, вказаних дій працівники патрульної поліції не зробили, що, на думку захисника, у черговий раз підтверджує факт фіктивності протоколу та складання його з порушенням вимог закону.

Захисник звертає увагу на те, що працівниками патрульної поліції в порушення вимог Інструкції проігноровано вимогу ОСОБА_1 щодо надання останньому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також апелянт наголошує, що відповідно до змісту чеку «Драгер», який міститься у матеріалах справи, останній використовувався при температурі повітря +15.0 °С. Однак, відповідно до офіційної інформації, яка міститься в загальному доступі, температура повітря 3 жовтня 2021 року о 01.00 год. у місті Києві становила від +5.0 °С до +7.0 °С. Отже, різниця між реальною температурою повітря у місті Києві 3 жовтня 2021 року та температурою, яку вказано під час освідування на приладі «Драгер», становить більше +10.0 °С та свідчить про несправність вказаного приладу.

Захисник переконаний, що під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції судом були допущені істотні порушення вимог чинного процесуального законодавства, не повно та не об`єктивно досліджено всі обставини справи, та, як наслідок, незаконно притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності.

Про день, час та місце проведення апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомлений у встановленому законом порядку (ас. 94), до апеляційного суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

З урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, позиції захисника Калашникова Є.В., який вважав можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , обізнаного апеляційний суд доходить висновку про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду захисник Калашников Є.В. уточнив апеляційні вимоги, зазначив, що постанова суду першої інстанції оскаржується в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо правопорушення за ст. 124 КУпАП - постанова не оскаржується, вина у вчиненні якого ОСОБА_1 визнається. На переконання захисника, першим процесуальним порушенням суду першої інстанції є порушення правил підсудності, і на підтвердження таких доводів до апеляційної скарги додано витяг з інформаційного порталу «Візіком», згідно з яким адреса, за якою було складено протокол щодо ОСОБА_1 , відноситься територіально до Подільського району м. Києва. На даний час чинним КУпАП встановлено підстави, що суди розглядають справи виключно за місцем вчиненням правопорушення, немає підстав, які б давали суду повноваження здійснювати розгляд справи за місцем проживання порушника. Що стосується правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, то під час дослідження відеозапису, який міститься у матеріалах справи, встановлено, що відеозапис розпочався з розмови ОСОБА_1 в автомобілі патрульної поліції і тривав певний час. З розмови працівників патрульної поліції встановлено сумніви останніх, чи варто взагалі складати протокол. ОСОБА_1 просив у працівників патрульної поліції надати йому сертифікат, оскільки він є водієм з багаторічним стажем, а також документ, який підтверджує повірку технічного засобу. Можливо, ОСОБА_1 ці документи назвав інакше, але мова йшла саме про сертифікат та повірку технічного засобу, як це передбачено Інструкцією про встановлення стану сп`яніння водіїв, але сертифікату не було надано працівниками патрульної поліції. Було також встановлено різницю між фактичною температурою повітря на вулиці у м. Києві під час складання протоколу з тією температурою, яку показав сам прилад «Драгер», яка відрізнялась на 10 градусів. Вказана температура є великою різницею, що свідчить про несправність приладу «Драгер». Якщо б працівники патрульної поліції надали необхідні документи, а саме сертифікат про повірку робочого засобу, то питання б не виникали, але на даний час є розповсюдженою практика, що працівники патрульної поліції використовують прилади «Драгер», які не проходять повірку. Відповідно до Інструкції, в залежності від моделі засобу, вони повинні проходити повірку один раз у пів року, наразі невідомо, чи показує прилад вірний результат. Крім того, працівники патрульної поліції не зазначили жодних ознак стану сп`яніння ОСОБА_1 . Ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в акту огляду, були написані працівниками патрульної поліції після складання протоколу, а під час висловлення підозри ОСОБА_1 таких ознак не повідомлялось. Якщо б працівники патрульної поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що потрібно пройти огляд, оскільки хтось зазнав тілесних ушкоджень, то працівники поліції мали б ОСОБА_1 везти до лікаря нарколога для того, щоб він здавав аналізи на наркотики, як того передбачає Інструкція. Що стосується факту, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, то з відеозапису вбачається, що він тривалий час задавав питання працівникам поліції, як йому ( ОСОБА_1 ) правильно вчинити, що такого (результату) бути не може. Вважає, що можливо під тиском ОСОБА_1 визнав свою вину, оскільки відеозапис не має безперервності, а надані фрагменти відеозапису, які вигідні для працівників патрульної поліції для того, щоб саме встановити винність особи ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Калашникова Є.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, у т.ч. відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Так, з протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 333988 та серії ААБ № 333989 встановлено, що 2 жовтня 2021 року приблизно о 23.10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Олени Теліги, у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, у зв`язку з чим здійснив наїзд на автомобіль «Nissan» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оскаржується, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що постанова суду першої інстанції в цій частині є обґрунтованою та законною, а тому постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не переглядається.

Що стосується доводів невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, то вони є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннямист.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення с будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З наявних у справі доказів встановлено наступне.

Відповідно до відеозапису, який розпочинається 2021/10/02 о 23:27:35, вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться в салоні службового автомобілю працівників патрульної поліції, інспектори патрульної поліції спілкуються з ОСОБА_1 , встановлюють анкетні дані останнього, з`ясовують місце проживання, номер мобільного телефону, роз`яснюють положення ст. 63 Конституції України, а також з`ясовують у останнього згоду на обробку персональних даних. Інспектор патрульної поліції з`ясовує у ОСОБА_1 обставини, що стосуються дорожнього-транспортної пригоди. ОСОБА_1 надає пояснення з цього приводу. Працівник патрульної поліції записує пояснення ОСОБА_1 . У подальшому інспектор патрульної поліції звертається до ОСОБА_1 та повідомляє, що при спілкуванні з останнім виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Інспектор патрульної поліції запитує у ОСОБА_1 , чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 відповідає, що не згоден. Інспектор поліції перепитує у ОСОБА_1 щодо проходження огляду, на що ОСОБА_1 відповідає, що не відмовляється і намагається вирішити питання з працівниками поліції іншим чином, щоб цього всього уникнути. На це інспектор відповідає, що ОСОБА_1 зовсім не про те говорить, і роз`яснює одночасно ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також складається протокол про відмову від проходження огляду. ОСОБА_1 просить поради у працівників поліції, як йому краще зробити, на що інспектор каже, що їм все одно, та у черговий раз запитує, погоджується ОСОБА_1 задутися в трубочку, на що ОСОБА_1 відповідає спершу так, а потім ні. Інспектор також роз`яснює ОСОБА_1 , що, якщо ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, то він автоматично визнає, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Далі інспектор патрульної поліції запитує у ОСОБА_1 , викликати «Драгер» чи ні, і знову роз`яснює ОСОБА_1 , що він має право або погодитись пройти огляд або відмовитися від проходження огляду, що прилад «Драгер» покаже, чи є у крові алкоголь, на що ОСОБА_1 повідомляє, що у крові є алкоголь. Інспектор поліції продовжує та говорить про те, що буде складатись протокол про керування в стані алкогольного сп`яніння; якщо ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, то буде складатись протокол про відмову від проходження огляду. Далі ОСОБА_1 запитує у інспектор патрульної поліції, чи можна, щоб він і не проходив огляд, і не відмовлявся від проходження огляду, на що інспектор відповідає, що так не можна. ОСОБА_1 у черговий раз просить поради у працівників патрульної поліції, на що інспектор відповідає, з метою економії часу можна відмовитись від проходження, а якщо цікаво скільки алкоголю в крові, то можна погоджуватись і проходити огляд за допомогою приладу «Драгер». Далі інший інспектор патрульної поліції роз`яснює ОСОБА_1 про те, що він має право відмовитись від проходження огляду, погодитись або проїхати до лікаря нарколога задати аналізи, рішення за ОСОБА_1 . Останній знову піднімає питання, щоб нічого не проходити, і також говорить про те, щоб не оформлювати ДТП, на що інспектор патрульної поліції повідомляє, що дівчата - учасники ДТП не погоджуються на те, щоб не здійснювати оформлення ДТП. Інспектор патрульної поліції заповнює документи, а також спілкується з іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди. Після цього у черговий раз інспектор патрульної поліції запитує у ОСОБА_1 , чи погоджується він пройти огляд на стан сп`яніння, а також повідомляє, якщо ОСОБА_1 надалі так себе буде поводити, то така поведінка буде розцінюватися, як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 каже, що працівники поліції його лякають. Інспектор поліції запитує ОСОБА_1 , чи буде він дути у трубочку, на що ОСОБА_1 погоджується. Інспектор каже, що викликає «Драгер». Відеозапис закінчується 2021/10/02 о 23:42:35.

Другий відеозапис розпочинається 2021/10/02 о 23:42:36, з якого вбачається, що інспектор патрульної поліції запитує у ОСОБА_1 , коли саме він вживав алкоголь, до настання дорожньо-транспортної пригоди чи після, на що ОСОБА_1 відповідає, що звичайно, що до настання пригоди. Інспектор зв`язується з кимось по телефону з приводу доставки приладу «Драгер». У подальшому інспектори також ведуть мову щодо схеми дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з настанням дорожнього транспортної пригоди. Протягом цього часу ОСОБА_1 періодично розповідає історію свого особистого життя. Відеозапис закінчується 2021/10/02 о 23:49:30.

Третій відео файл розпочинається 2021/10/03 00:16:55, з якого вбачається, що інспектор патрульної поліції повідомляє ОСОБА_1 , що останньому відомо у зв`язку з чим необхідно проходити огляд на стан сп`яніння, з чим погоджується ОСОБА_1 . Інспектор поліції роз`яснює ОСОБА_1 , якщо показник на «Драгері» більше 0,2 проміле, то особа перебуває у стані сп`яніння. Інспектор патрульної поліції демонструє мундштук до «Драгеру» на герметичність його пакування, ОСОБА_1 оглядає, заперечень не висловлює. Здійснюється тестовий замір на підтвердження того, що в трубці немає парів алкоголю, йде аналіз, результат 0. Далі інспектор роз`яснює ОСОБА_1 , як необхідно дути. ОСОБА_1 дує, йде аналіз, результат якого становить 1,42 проміле. Інспектор патрульної поліції на питання ОСОБА_1 відповідає, що це означає, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, норма перевищена у 7 раз. ОСОБА_1 повідомив, що випив грам 200. Інспектор запитує у ОСОБА_1 , чи він згоден з результатами огляду, чи їдуть до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відповідає, що як поліцейські бажають. Інспектор повідомляє, що це повинно бути рішення ОСОБА_1 , та запитує, чи вживав останній алкоголь, на що ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь. Далі ОСОБА_1 ставить підпис на роздруківці результату проходження огляду на «Драгері», після чого інспектор в службовому автомобілю заповнює протокол. Відеозапис закінчується 2021/10/03 00:21:31.

Четвертий відео файл розпочинається 2021/10/03 о 00:30:30, відповідно до якого інспектор патрульної поліції надає ОСОБА_1 . Акт огляду, чек «Драгеру», оголошує ОСОБА_1 про те, що відносно нього складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9 а ПДР України, роз`яснює, де відбудеться розгляд справи, повідомляє, що на номер телефону надійде смс-повідомлення, роз`яснює, де поставити підпис, де написати пояснення «згоден або не згоден». ОСОБА_1 зазначає, що не знає, що написати. Відеозапис закінчується 2021/10/03 о 00:32:45 (ас. 10).

З роздруківки чеку приладу «Драгер» Алкотест 6820 вбачається результат огляду на стані алкогольного сп`яніння - 1,42 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, підтвердивши своїм підписом без будь-яких заперечень чи зауважень (ас. 3).

Відповідно до даних, які викладені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушення координації рухів, за допомогою Alcotest 6820 ARHK-0479, результат огляду на стан сп`яніння: 1,42 проміле.

В графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 - наявний підпис останнього без будь-яких зауважень або застережень (ас. 4).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , автомобіль якої постраждав внаслідок ДТП, остання зазначила про те, що водій автомобіля Шевроле номерний знай НОМЕР_1 був у стані сп`яніння (ас. 6).

Вивченням матеріалів справи встановлено, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 333989 від 3 жовтня 2021 року, відповідно до якого 2 жовтня 2021 року о 23.10 годині в м. Києві по вул. Олени Теліги ОСОБА_1 керував автомобілем марки «CHEVROLET» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатору «Драгер» Алкотест 6820, що зафіксовано на камеру. Результат огляду - позитивний 1,42 проміле.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «не знаю» (ас. 1).

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказав про те, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, записом з відеореєстратора, письмовими поясненнями, рапортом (ас. 35-36).

З таким висновком суду погоджується й апеляційний суд, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи, об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не встановлення працівниками патрульної поліції у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, спростовується відеозаписом. Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що

Твердження апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено порушення правил територіальної підсудності розгляду справи є непереконливими.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що ДТП відбулось за адресою вул. Степана Бандери, 61а, (біля заправки Avantage7)/Олени Теліги, 61. З рапорту працівника поліції вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був виявлений по пр. Степана Бандери, 61а (ас. 6, 8), що територіально відноситься до Оболонського району м. Києва. За встановлених обставин апеляційний суд доходить висновку, що Оболонським районним судом м. Києва справу розглянуто з дотриманням вимог ст. 276 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами приладу «Драгер» та його не було доставлено до закладу охорони здоров`я, є безпідставними та спростовуються відеозаписом, при перегляді якого не встановлено жодних заперечень ОСОБА_1 щодо результату проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», як і не встановлено, що ОСОБА_1 мав сумніви в правильності результатів роботи приладу «Драгер». Також відеозаписом спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 висловлював прохання чи вимогу до працівників поліції надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки «Драгер» Алкотест 6820.

Окрім того, роздруківкою чеку з приладу «Драгер» спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність даних проведення останньої перевірки вказаного приладу, оскільки у роздруківці зазначено про те, що останнє калібрування вказаного приладу відбувалось 2 грудня 2020 року, а міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 р. №1747 та становить 1 рік.

Що стосується тверджень апелянта про відсутність направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, то вони є безпідставними, оскільки з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим необхідності направляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, з огляду на положення ст. 266 КУпАП, не було.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки матеріали справи не містять будь-яких достовірних даних про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» керував автомобілем. Окрім того, з переглянутого в апеляційному суду відеозапису вбачається, що транспортний засіб «Шевроле» був припаркований у такому місце, що не заважав іншим учасникам дорожнього руху.

Щодо посилання апелянта на те, що працівники патрульної поліції не вилучили у ОСОБА_1 водійське посвідчення, то апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ст. 265-1 КУпАП передбачається тимчасове вилучення посвідчення водія. Разом з тим, обов`язок імперативної норми вилучення посвідчення у водія не покладається на уповноважену особу, яка складає протокол, адже вилучення водійського посвідчення здійснюється у порядку виконання постанови суду за результатами розгляду протоколу про адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника Калашникова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника Калашникова Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва