Справа № 344/626/21
Провадження № 33/4808/159/21
Категорія ст. 124КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 , його захисника Думич О.І., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 10.02.2021 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.01.2021 року о 19.05 год. по вул. Незалежності, 189 в м. Івано-Франківську керував автомобілем Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_1 , порушив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Renault Logan, н.з. НОМЕР_2 ., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді. Вказує, що рухався на зелений сигнал світлофора та продовжив рух на миготливий зелений сигнал світлофора, однак не виключає можливість перетину самого світлофора на заборонений його сигнал. Стверджує, що в момент скоєння ДТП була погана погода, йшов сильний дощ, що могло вплинути на його увагу, темна пора доби, він рухався на невеликій швидкості. Вважає, що автопригода була б неможливою у випадку дотримання вимог ПДР України іншим учасником ДТП - водієм ОСОБА_2 , оскільки останній не врахував те, що виїзд з вул. Нова регулюється не сигналом світлофора, а знаком пріоритету 2.1 «Дати дорогу», а тому повинен був дати дорогу усім транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі. З часу отримання посвідчення водія не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, у автопригоді ніхто не отримав тілесних ушкоджень, не був в стані алкогольного сп`яніння та ніколи не керує автомобілем у такому стані . Наголошує на наявну вину обох водіїв. Разом з тим, стверджує, що накладаючи таке суворе стягнення, суд позбавив його можливості заробляти кошти на проживання, оскільки внаслідок карантину він тимчасово не працює, а наявність водійського посвідчення та власного автомобіля значно розширює можливість працевлаштування, а позбавляючи його керувати транспортним засобом, суд фактично обмежив його можливості у пошуку роботи. Просить постанову суду змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника про підтримання апеляційної скарги,думку потерпілого ОСОБА_2 про його згоду на пом`якшення стягнення до штрафу, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 в частині накладення стягнення цим нормам закону не відповідає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), схемою місця ДТП (а.с. 2), відеозаписом події ДТП (а.с. 5), згідно якого чітко видно, що водій ОСОБА_1 порушив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Renault Logan, НОМЕР_2 . під керуванням водія ОСОБА_2 .

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують висновку суду про його невинуватість у цій ДТП.

Доводи апелянта про те, що в автопригоді винен водій ОСОБА_2 через недотримання ним п.2.1 ПДР України не може бути предметом дослідження у цьому провадженні, оскільки щодо цього ще триває судове провадження.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, належно не врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та інші обставини, обравши йому найсуворіше стягнення, передбачене ст.124КУпАП, не вмотивувавши при цьому неможливість застосування інших, більш м`яких видів стягнення, передбачених санкцією даної статті, тому постанова судді в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає зміні.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,не перебував у стані сп`яніння, внаслідок його дій заподіяна незначна шкода автомобілям. Разом з тим, накладаючи таке суворе стягнення, суд позбавив його можливості заробляти кошти на проживання, оскільки внаслідок карантинних обмежень він тимчасово не працює, а наявність водійського посвідчення та власного автомобіля значно розширює можливість працевлаштування.

Відсутні обставин, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи всі обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду підлягає зміні, а на ОСОБА_1 слід накласти штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

В решті постанову суду слід залишити без змін.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 10.02.2021 року щодо нього в частині накладеного на нього адміністративного стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченогост.124КУпАП у виді штрафу в розмірі20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький