ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Мєлєшак О.В., прокурора Сеник В.Г., особи відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 674 від 15.11.2021 складений старшим оперуповноваженим 6-го відділу Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Ткачем О.В. відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, перебувала на посаді головного державного інспектора відділу редагування управління організаційно-контрольного забезпечення Департаменту організації роботи Служби Державної фіскальної служби України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу редагування управління організаційно-контрольного забезпечення Департаменту організації роботи Служби Державної фіскальної служби України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 14.09.2020 о 18:17 несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що у 2020 році допустила факт несвоєчасного подання щорічної декларації особи у зв`язку із виїздом на самоізоляцію разом із малолітньою дитиною в Київську область з метою запобігання захворюваності та розповсюдження ковідної інфекції. Перебування на самоізоляції продовжувалось до кінця серпня 2020 року. Можливості подати вчасно декларацію не було, у зв`язку із закінченням терміну дії електронного цифрового підпису. За місцем проведення самоізоляції у неї не було можливості продовжити термін ЕЦП, тому після повернення до міста Києва вона отримала його у відділенні Приватбанку, та за допомогою інспектора антикорупційної агенції подала щорічну декларацію за 2019 рік.

Прокурор уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, уважав за можливим закрити провадження у справі, на підставі ст.22 у зв`язку з малозначністю.

Заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол, думку прокурора, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Так, встановлено, що відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 14.11.2014 1402-О ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу редагування Організаційно-розпорядчого департаменту Державної фіскальної служби України.

Відповідно до витягу з наказу Державної фіскальної служби України від 10.03.2016 р. № 764-0 ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного інспектора відділу редагування управління організаційно-контрольного забезпечення Департаменту організації роботи Служби Державної фіскальної служби України.

Відповідно до переліку посад працівників Державної фіскальної служби України затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 15.06.2017 № 421, посада головного державного інспектора належить до посад державних службовців категорії «В».

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного державного інспектора, яка відноситься до категорії «В» посад державної служби являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», як на державного службовця.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже встановлено, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, у 2020 році була зобов`язана подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 1 червня.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 14.09.2020 о 18:17, а отже не своєчасно.

Доказів поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 у визначений законом строк щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, у судовому засіданні здобуто не було.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність особи за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Разом з тим, зважаючи на те, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є одинокою матір`ю, не являється посадовцем високого рангу, при цьому, в результаті вчинення даного правопорушення суттєвих негативних наслідків не настало, оскільки ОСОБА_1 хоча із запізненням, однак подала щорічну декларацію за 2019 рік і сукупність всіх цих обставин, на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого останньою правопорушення, а тому в даному випадку суд вважає за необхідне звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, на підставі ст.22 у зв`язку з малозначністю оголосивши їй усне зауваження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: