ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Полку управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, 05.10.2021 року о 09 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога №3, створив аварійну ситуацію, в наслідок чого це призвело до різкої зміни напрямку руху та різкого гальмування транспортного засобу Toyota Prius, державний номер НОМЕР_2 , щоб уникнути зіткнення з автомобілем Nissan Leaf, державний номер НОМЕР_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 12.3 ДР України.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187201 від 05.10.2021 року за ч.5 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП не визнав в повному обсязі та зазначив, що аварійну ситуацію на дорозі співробітникам поліції не скоював, просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею, містить такі склади:

-перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками;

-порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди;

-ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху;

-перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину

-порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили

створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу або необережності.

Суб`єктом правопорушення може бути водій транспортного засобу або інша особа, яка керує транспортним засобом.

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відеозйомка відео регістратора №1280 від 05.10.2021 року, що міститься на оптичному носії в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з якої вбачається, що 05.10.2021 року о 09 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 , починаючи свій рух на транспортному засобі Nissan Leaf, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога №3, заздалегідь включив лівий ліхтар повороту, надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по дорозі на яку він мав намір виїхати, після чого продовжив свій рух створивши незначну перешкоду транспортному засобу Toyota Prius, державний номер НОМЕР_2 , який в свою чергу зменшив швидкість та надав перевагу в русі транспортному засобу Nissan Leaf, державний номер НОМЕР_1 .

Ст.62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187201 від 05.10.2021 року ОСОБА_1 , як особі, що притягається до адміністративної відповідальності ставиться в вину порушення п.п 12.3 ДР України.

Згідно п.п 12.3 ДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Належні та допустимі докази щодо вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.5 ст.122 КУпАП, відсутні, тому в діях ОСОБА_1 неможливо встановити порушення, відповідальність за яке передбачено ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного проступку, - об`єктивну сторону проступку; - суб`єкт адміністративного проступку; - суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

За таких обставин, ОСОБА_1 хоча і є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП, але в його діях відсутня об`єктивна сторона та причинний зв`язок, якій є обов`язковою кваліфікуючою ознакою правопорушення, а саме суддею встановлено, що 05.10.2021 року о 09 годині 55 хвилин в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога №3 водій транспортного засобу Toyota Prius, державний номер НОМЕР_2 , не вдався до різкого гальмування та суттєвої зміни напрямку руху, що спростовує законність складеного протоколу серії ДПР18 №187201 від 05.10.2021 року за ч.5 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз доказів, перевірених в судовому засіданні свідчить, що матеріали адміністративної справи не містять об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 порушив п.п 12.3 ДР України.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП є недоведеним.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Керуючись ч.5 ст.122, ст.ст.9, 24, 33, 34, 35, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова