КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Куца І.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року, якою провадження у справі якою провадження у справі щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діянні події і складу адміністративного правопорушення, та визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено у постанові суду, згідно протоколу Ради адвокатів Одеської області про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України, не надав відповідь на адвокатський запит, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 не виконав законні вимоги Національного агентства та не надав у повному обсязі копії документів, що вимагались у запиті Національного агентства від 2 березня 2020 року № 31-02/7490/20.

Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачена ч. 1 ст. 188-46 та ч. 5 ст.212-3 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, так як невинність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.212-3 КУпАП, підтверджується наданими захисником в судовому засіданні поясненнями та доказами, згідно яких відповідь на адвокатський запит не підлягав розгляду у відповідності вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки адвокат Глиняна Г.В. не надала належним чином оформлені документи до свого запиту (адвокатський запит ОСОБА_2 не містив завіреної копії ордеру та свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю, ордер не містив реквізитів адреси робочого місця адвоката, відсутня зворотна сторона ордеру до запиту у матеріалах провадження).

Що стосується правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, то суд зазначив про те, що вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами, оскільки ОСОБА_1 як Голова Державної архітектурно-будівельної інспекції України, підписав та порушив встановлений законом обов`язок, а саме: не надав у повному обсязі запитувану інформацію Національному агентству з питань запобігання корупції.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі від 26 червня 2020 року просить скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що 16 березня 2020 року Держархбудінспекцією було надано НАЗК відповідь №40-140-11/2037- 20 від 16 березня 2020 року, яка була підготовлена виконавцем головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення корупції Держархбудінспекци Сіроштаном O.E.. Даний лист ним був підписаний на другий день його роботи на посаді і виконавець доповів, що відповідь надана згідно з вимогами чинного законодавства.

Крім того, апелянт зазначає, що враховуючи значний обсяг запитуваних документів, а також установлений з 12 березня 2020 року на всій території України карантин згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-CoV-2», матеріали дисциплінарних проваджень, здійснених відносно працівників Держархбудінспекції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попереднім погодженням з працівником НАЗК ОСОБА_9 (виконавцем листа НАЗК від 2 березня 2020 року № 31 -02/7490/20) були додатково надіслані на його робочу поштову скриньку (ІНФОРМАЦІЯ_2) у визначений ним термін засобами електронного зв`язку, що підтверджується витягами з електронних скриньок працівників Держархбудінспекції.

Апелянт вказує на те, що виконавець НАЗК ОСОБА_9 та виконавець ДАБІ ОСОБА_10 співпрацювали щодо надання відповіді, і зауважень від НАЗК щодо неповноти надання відповіді не було. В той же час, ОСОБА_11 при складанні протоколу, навіть, не зазначив, що є свідки у справі про адміністративне правопорушення, відмовився відібрати у них пояснення, що свідчить про необ`єктивний розгляд справи. Вважає, що при об`єктивному розгляді справи ОСОБА_11 мав відібрати пояснення у свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , Костенко О.І.

ОСОБА_1 наголошує на тому, що ним під час розгляду справи в суді першої інстанції було заявлено клопотання про виклик свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , Костенко О.І. , але суд безпідставно відмовив викликати свідків, які могли б пояснити обставини надання відповіді НАЗК та довести його невинуватість.

На переконання апелянта, протокол про адміністративне правопорушення оформлений зацікавленою особою НАЗК, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним ( ОСОБА_13 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУАП, НАЗК не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення №30/6 від 17 квітня 2020 року не містить доказів, що в діях ОСОБА_1 був умисел на ненадання у повному обсязі інформації на лист НАЗК.

В доповненнях до апеляційної скарги від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 просить постанову суду за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а в частині прийнятого рішення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП постанову суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що суд не надав належної оцінки його поясненням, що підтвердженні належними та допустимими доказами, що НАЗК направив лист від 2 березня 2020 року №31-02/7490/20, коли обов`язки голови Держархбудінспекції виконувала Костенко О.І. , і вона відповідно надавала доручення на виконання вимог даного листа, що відповідь ДАБІ від 16 березня 2020 року №40-140-11/2037-20 від 16 березня 2020 року була підготовлена ще до його призначення на посаду Голови ДАБІ України і лише підписана ним на другий день роботи, і відповідно у нього умислу в ненаданні інформації немає.

Апелянт вказав на те, що основними аргументами його пояснень було те, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання, але в.о. керівника Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції ОСОБА_11 не надав жодного доказу, що апелянтом було умисно вчинені дії, на направлені на надання неповної відповіді на їх звернення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, опитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, а також додатково надані під час апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, апеляційний суд доходить такого висновку.

Висновок суду про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі доказами та не оспорюється в апеляційній скарзі, а відтак, відповідно до положень ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 188-6 КУпАП, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з матеріалами справи 2 березня 2020 року на адресу ДАБІ направлено запит НАЗК про надання відповідних документів (ас. 7-8 т.1).

16 березня 2020 року за підписом ОСОБА_1 на запит НАЗК надана відповідь, до якої долучені документи на 40 акр., та яка отримана НАЗК 24 березня 2020 року (ас. 9-49 т.1)

17 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 3016 за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП (ас. 1-5).

При цьому ОСОБА_1 у протоколі зазначено про те, що адміністративне правопорушення не вчиняв, діяв в рамках чинного законодавства, всі пояснення, перелік свідків, докази будуть надані в суді.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 були надані пояснення, відповідно до яких він не визнав вину у вчиненні вказаного правопорушення, та заявив клопотання про виклик і допит свідків, долучивши до клопотання документи, які, на думку ОСОБА_1 , спростовуються висновок НАЗК про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП (ас. 190-235 т.1).

Як встановлено з наданих ОСОБА_1 копій документів, лист НАЗК про надання певних документів надійшов до ДАБІ 3 березня 2020 року (ас. 196, 199 т.1).

В.о.Голови ДАБІ Костенко О. на ОСОБА_10 та ОСОБА_25 покладений обов`язок опрацювати в установленому порядку вказаний лист та підготувати відповідь, контроль 16 березня 2020 року (ас. 198 т. 1).

Розпорядженням прем`єр-міністра Шмигаля Д. від 11 березня 2020 року № 279-р ОСОБА_1 з 13 березня 2020 року призначено Головою ДАБІ України (ас. 232 т.1).

13 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України за № 218 ліквідовується ДАБІ та утворена Державна сервісна служба містобудування України як центральний орган виконавчої влади (ас. 234-235 т.1).

16 березня 2020 року на адресу НАЗК поштовим відправленням направлена відповідь на запит, відповідальна особа ОСОБА_10 (ас. 200 т.1).

10 квітня 2020 року ОСОБА_1 ОСОБА_10 та ОСОБА_17 зобов`язано надати інформацію щодо переліку документів, які були направлені, як додатки до листа ДАБІ від 16 березня 2020 року (ас. 201 т.1).

Згідно зі змістом службової записки за підписом ОСОБА_10 та ОСОБА_17 від 10 квітня 2020 року останніми повідомлено про те, що відповідно до доручення в.о.Голови ДАБІ Костенко О.І. за результатами розгляду листа НАЗК від 2 березня 2020 року надані копії відповідних документів, а також зазначено про те, що, з огляду на встановлений у країні карантин, матеріали дисциплінарних проваджень відносно певних осіб за попереднім погодженням з працівником НАЗК ОСОБА_9 (виконавцем листа НАЗК від 2 березня 2020 року), були додатково надіслані на його робочу поштову скриньку у визначений ним термін засобами електронного зв`язку, що підтверджується витягами з електронних скриньок працівників ДАБІ (ас. 202 т.1).

Відповідно до копій витягів з електронних скриньок ОСОБА_17 встановлено, що 8 квітня 2020 року на електронну адресу ОСОБА_9 направлено скановані документи (ас. 203-210 т.1).

10 квітня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 (особисто) надійшов лист НАЗК про необхідність його явки у НАЗК у період з 13 по 17 квітня 2020 року, оскільки ним не виконані вимоги НАЗК та не надано у повному обсязі копії документів, що вимагались у запиті (ас. 211 т.1).

28 квітня 2020 року у зв`язку із ситуацією, яка склалася, ОСОБА_19 ініціюється дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_10 (ас. 227 т.1), яке закривається у зв`язку із його звільненням (ас. 228 т.1).

5 травня 2020 року до ДАБІ України надійшла вимога НАЗК, відповідно до якої від ДАБІ України вимагається надання копій конкретних документів (ас. 229-230 т.1).

Проте, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо вирішення судом поданого ОСОБА_19 клопотання, а також в оскаржуваній постанові відсутні посилання на надані ОСОБА_19 докази, як і відсутня оцінка вказаним доказам.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі, та пояснив, що 13 березня 2020 року було ліквідовано ДАБІ та утворено три нові центральні органи виконавчої влади - Державну сервісну службу містобудування України, Державну інспекцію містобудування України та Державне агентство з технічного регулювання у містобудуванні України. Цього ж дня він був призначений на посаду голови Державної інспекції містобудування, це була п`ятниця. На засідання уряду 13 березня 2020 року була утворена ліквідаційна комісія та призначено ліквідатора Державної архітектурно-будівельної інспекції. 16 березня 2020 року він підписав відповідь на лист НАЗК. Сам лист НАЗК він не бачив. На той момент було багато кореспонденції. Відповідь, яка була надана НАЗК, виконавець приніс на підпис під кінець дня, і на його ( ОСОБА_13 ) запитання, чи все надано по листу НАЗК, ОСОБА_10 , як виконавець, повідомив, що так. Що стосується того факту, що відповідь було неповна, про що він дізнався через певний період часу, то документи, які додавались до відповіді, мав забезпечити виконавець запиту, та відповідно долучити пакет документів. Він ( ОСОБА_1 ) підписував супровідний лист. Через два тижні він дізнався, що відповідь на запит НАЗК була неповна та на особисту скриньку йому надійшло запрошення від НАЗК на розгляд справи. Після того, як він отримав запрошення від НАЗК, то призначив службову перевірку і надав доручення виконавцям надати пояснення з приводу виконання листа НАЗК. Щодо службового розслідування, то відносно ОСОБА_10 було відкрито дисциплінарне провадження, яке міститься в матеріалах справи. Є службова записка, відповідно до якої виконавці показали, що весь пакет документів по листу НАЗК є. І до моменту, коли він прибув до НАЗК, не знав, які там саме документи є, йому ці документи надані не були. На час, коли був розгляд справи в НАЗК, йому не було зрозуміло, яких документів не було долучено, навіть, через три тижні, після надання відповіді НАЗК, від останніх не надходило жодного листа, що певних документів не вистачало, і про ці обставини він наголошував тому, хто розглядав справу в НАЗК, що немає офіційного запиту, яких саме документів не вистачає, тому він був готовий повторно надати документи, оскільки, можливо, ці документи десь в канцелярії НАЗК відклеїлись або загубились. Через півтора місяці йому на особисту скриньку надійшла офіційна вимога з НАЗК, а не лист, як це було первинно, на надання пакету документів з відповідною конкретизацією. Коли він з`явився на розгляд справи до НАЗК, то протокол вже був оформлений, надрукований, що його ( ОСОБА_13 ) доволі здивувало, і представник НАЗК на той момент повідомив, що він ( ОСОБА_13 ) стримує розгляд певних матеріалів НАЗК, на що він відповів, що у нього немає жодного умислу на стримання розгляду матеріалів НАЗК і одночасно запитав, які матеріали необхідні, так як на офіційний запит він надасть документи. Представник НАЗК ОСОБА_9 зв`язувався з виконавцями листа ще до його ( ОСОБА_13 ) прибуття в НАЗК для складання протоколу, і ОСОБА_9 повідомив, що у нього всі запитувані НАЗК матеріали є, про що і було повідомлено представника НАЗК при складанні протоколу.

Захисник підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та наголосив на тому, що через карантин в ДАБІ працювали дистанційно, і відповіді надавались через електронну пошту. Відповідь на запит НАЗК надавався на електронну пошту, жодних перешкод у наданні відповіді НАЗК зі сторони ДАБІ жодним чином не було. Працівники НАЗК то з`являлись, то тривалий час кудись зникали. Можливо, з політичних причин хтось хоче перешкодити діяльності ОСОБА_1 , а тому захисник більше схиляється до такої позиції, більш того, що ОСОБА_1 - людина новопризначена. Також зволікання з приводу виконання листа НАЗК залежало від дій самого виконавця вказаного листа, який спілкувався з колишнім керівництвом ДАБІ. ОСОБА_10 , як виконавець, мав підготувати запитувані НАЗК документи, проте, він надав документи не у повному обсязі, що, на переконання захисника, у ситуації, яка мала місце, свідчить про певну зацікавленість ОСОБА_10 . Коли до ОСОБА_1 надійшло запрошення на складання протоколу, останній викликав виконавця та вживав заходи для того, щоб з`ясувати, у чому суть справи. І до НАЗК було надано відповідь, що на їх (НАЗК) за запит всі документи були надані, з поясненням відповідних дій. При складанні протоколу представник НАЗК повідомив, що документи в електронному вигляді є, але паперових носіїв - немає. Ці документи у ОСОБА_1 були з собою, коли він прибув до НАЗК, просили усне попередження, так як особа - новопризначена, а документи є з собою. Однак, уповноважена особа НАЗК - ОСОБА_22 повідомив, що рішення керівництво уже прийнято і НАЗК не буде, навіть, з ними ( ОСОБА_1 та захисником) говорити.

Свідок ОСОБА_23 в апеляційному суді пояснив, що знає ОСОБА_1 , відносно знайомий із захисником, з ОСОБА_9 розмовляли по телефону, але очно незнайомі. Стосунки нормальні. Неприязних стосунків немає. В березні 2020 року працював на посаді головного спеціаліста з мобілізаційної роботи ДАБІ. По обставинах справи йому відомо, що з НАЗК надійшов запит з приводу надання документів, які були вказані за розглядом дисциплінарних проваджень стосовно працівників ДАБІ. По вказаному запиту ним та ОСОБА_10 , який займав посаду головного спеціаліста з питань запобігання корупції, були зібрані матеріали, підготовлений супровідний лист та надані відповідні документи на підпис, які у подальшому надіслані засобами поштового зв`язку до НАЗК. Через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_9 і почав запитувати щодо направлення документів, адже певних документів не вистачало, на що він ( ОСОБА_23 ) запропонував, що підготують документи, яких не вистачає, в електронному вигляді, відсканують, потім в понеділок він ( ОСОБА_23 ) телефонує і вказані документи надсилає засобами електронного зв`язку. Сканування займало певний час, адже необхідно було підняти дисциплінарні справи, а техніка - сканер - один на поверх, домовились на понеділок. Після того, як документи були підготовлені, він телефонував до ОСОБА_9 на робочий телефон, а телефон був на весь підрозділ, і ніхто з працівників НАЗК не зміг покликати ОСОБА_9 до телефону. Телефонував тому, що необхідно було дізнатись електронну пошту, телефонував декілька разів, але ОСОБА_9 всіляко ухилявся від розмови. Згодом він ( ОСОБА_23 ) дізнався мобільний телефон ОСОБА_9 , зателефонував, говорив за документи, казав надати електронну пошту, але ОСОБА_9 ухилявся в наданні електронної пошти, хоча через певний час надав таки електронну пошту, і, він ( ОСОБА_23 ) через власну електронну пошту завантажив документи, і направив до НАЗК. Пізніше, 10 числа, він дізнався, що ОСОБА_1 викликається до НАЗК для надання пояснень з приводу ненадання певних документів, при тому, що документи надавались тричі, в тому числі і поштовим зв`язком. Запит, який надійшов з НАЗК, був розписаний на двох посадових осіб - ОСОБА_25 та ОСОБА_10 ОСОБА_25 була в кадровому забезпеченні і головою дисциплінарної комісії ДАБІ, а в обов`язки ОСОБА_10 входила взаємодія з НАЗК. Він ( ОСОБА_23 ) співпрацював, допомагав у підготовці документів, робота потребувала людських ресурсів, в його ( ОСОБА_23 ) обов`язки не входить надання відповідей на запити такого характеру. Що стосується ОСОБА_25 , то в її підрозділі була секретар дисциплінарної комісії, в якої були дисциплінарні справи. Коли були підготовлені первинні документи, то перевірялось, що необхідно за запитом НАЗК, і всі документи були надані. На електронну адресу направляли ті ж самі документи, однак, при направленні електронних документів, можливо, були додані ще певні дисциплінарні справи, оскільки за формування дисциплінарних справи був відповідальний відділ кадрів, і саме відділ кадрів готував копії дисциплінарних справ по запиту НАЗК. Те, що передав відділ кадрів по запиту НАЗК, було й відправлено. Дисциплінарні справи були відкриті, в них могли добавитись певні документи, могли бути сформовані нові дисциплінарні справи, про які, на час надання відповіді НАЗК, вони могли не знати. Щодо кількості додатків, зазначених у листі, можливо технічна помилка при зазначенні кількості додатків, але все запитуване було додано, не надавати запитувані документи жодного сенсу не було. На другий раз конкретизували, які саме додатки долучаються. Вживали від себе всіх належних заходів для того, щоб задовольнити запит НАЗК. На момент підготовки відповіді на запит НАЗК були певні кадрові зміни, установу представляла Костенко О.І. , і, коли вона звільнялась, виникло питання, хто має право підпису, то підписав ОСОБА_1 , який був тільки призначений на посаду.

Опитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 пояснив, що з ОСОБА_19 відносини робочі, неприязних відносин немає. З ОСОБА_1 познайомився в НАЗК під час складання адміністративного протоколу. Цим обставинам передував факт: запит НАЗК до ДАБІ з приводу отримання певної інформації. ОСОБА_1 , як керівник, надавав відповідь, зі змісту якої було встановлено, що надана інформація не містила запитуваних матеріалів у повному обсязі, тобто, інформація, яка була надана за підписом ОСОБА_1 , була неповною. Відповідно уповноважена особа НАЗК з урахуванням вимог КУпАП склала протокол на керівника ДАБІ та притягнула до адміністративної відповідальності за ст. 188-46 КУпАП. По даному запиту окрім ОСОБА_1 , урахуванням того, що був на той час карантин, НАЗК намагалось йти на зустріч співробітникам ДАБІ, намагались налагодити комунікацію, в тому числі він ( ОСОБА_9 ) звертався, наголошував на термінах для надання запитуваної НАЗК інформації. До отримання відповіді комунікація була з виконавцями. Наголошували на термінах запитуваної інформації, оскільки є певні вимоги Закону для того, щоб у подальшому з працювати з отриманою інформацією, результат якої пов`язаний з корупційним правопорушенням, тому для будь-яких затримок зв`язувались з виконавцями для координації процесу і щоб не було жодних негативних наслідків, адже інформація було необхідна оперативно. До отримання відповіді за підписом ОСОБА_1 домовлялись з виконавцями, і паралельно при наданні запитуваних документів у паперовому вигляді, також домовились, що буде направлено вказані документи на офіційну електронну адресу НАЗК, але не всі документи були додані. Не зважаючи на те, що виконавці запиту отримали більше часу для надання відповіді, при аналізі отриманої документації, як в електронному, так і поштовому вигляді - інформація була надана не у повному обсязі. В подальшому у відповідності до положень КУпАП складається протокол, направляється до суду, але в даному випадку була певна комунікація, однак запитувана інформація була отримана в повному обсязі поза межами встановленого законом строку, а тому були всі підстави для складання протоколу щодо осіб за корупційні правопорушення.

Коли ОСОБА_1 було призначено на посуду керівника, йому невідомо. Оскільки лист було підписано ОСОБА_19 , враховуючи його статус та посаду, його підпис несе за собою великий рівень відповідальності. Він ( ОСОБА_9 ) в межах своєї компетенції робив все можливе, щоб ДАБІ надали повну відповідь на запит НАЗК. Письмово до ОСОБА_28 щодо невиконання запиту він не звертався. Виконавцями запиту були ОСОБА_17 або ОСОБА_10 . Він ( ОСОБА_9 ) спілкувався з юристами з приводу документів, які повинні були надати НАЗК, то по обсягу - це більше 500 аркушів додатків. Відповідь, як на електронну пошту, так і поштовим відправленням надавалась не раніше, ніж ця відповідь була підписана, по часу це було чи 16 чи 17 березня 2020 року. Тільки після того, як відповідь була підписана ОСОБА_19 , вони змогли отримати запитуємі документи. В інші періоди інформацію він не отримував. Повторно за отриманням запитуваної інформації звернувся 5 травня 2020 року. НАЗК отримала інформацію 24 березня 2020 року, протокол було складено за несвоєчасне надання інформації, викликали осіб для надання пояснень, витратили час - місяць, а вже потім повторно звернулись за отриманням тих документів, які їм не були надані. Чи відбирали пояснення у інших осіб, коли складали протокол, він не може сказати, оскільки протокол складав ОСОБА_22 . Відповідь була надана за підписом ОСОБА_1 , як керівника, і він несе всю повноту відповідальності за роботу органу і за власний підпис. Враховуючи наявність підпису на відповіді на запит НАЗК, у ОСОБА_1 був умисел на надання інформації. А вже наповнення відповіді він контролює документи. Документи, які були не додані, на момент складання протоколу їх з собою взяли, але документи потрібно надавати, коли вони запитувались. При цьому, якщо пан ОСОБА_13 мав при собі пакет документів, але, на час складання протоколу він так і не був наданий.

Свідок ОСОБА_11 в апеляційному суді повідомив, що неприязних відносин з ОСОБА_19 немає та пояснив, що з ОСОБА_1 познайомився під час виконання службових повноважень. Все брало свій початок з того, що колишній працівник ДАБІ, з урахуванням положень закону України «Про запобігання корупції», допустив конфлікт інтересів. З метою перевірки та з`ясування обставин до ДАБІ направлявся запит з метою отримання певних документів. З ДАБІ було отримано відповідь, але інформація, яка в ній містилась, була неповною. Відповідь на запит відповідно до положень Закону становить 9-10 робочих дні, але відповідь, яка надійшла з ДАБІ задовольняла НАЗК на 50 %. Отримання відповіді контролював ОСОБА_9 , а він ( ОСОБА_11 ) електронної копії особисто не отримував. НАЗК має в своїй діяльності таку вимогу як припис, що є законною вимогою, і критерії, коли і яким чином його застосовувати Законом не визначено. Разом з тим, в розумінні положень ст. 12 закону України «Про запобігання корупції» невиконання припису НАЗК тягне за собою правопорушення, передбачене ст. 188-46 КУпАП. Що стосується наявності умислу, то, на його ( ОСОБА_22 ) переконання, наявність умислу не є обов`язковою. Більш того, наявність умислу встановити майже неможливо. Законодавець встановив 6 місячний термін притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. ОСОБА_1 , як посадова особа, пройшов конкурс на заняття посади, підписав відповідь, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зважаючи на викладене, притягнутою до адміністративної відповідальності може бути лише особа, винна у скоєнні адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст.188-46 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі.

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання.

З сукупності наявних у справі доказів встановлена відсутність будь-якого умислу ОСОБА_1 на не виконання законних вимог та приписів НАЗК та не надання у повному обсязі копії документів, що вимагались у запиті НАЗК від 2 березня 2020 року № 31-02/7490/20, і таких доказів не надано й під час апеляційного розгляду.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Зважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 не встановлена суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, а, відтак, постанова суду підлягає до скасування, провадження - закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, а апеляційна скарга з доповненнями - до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діянні події і складу адміністративного правопорушення, та який визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., стягнуто судовий збір, - скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП та провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 3016 від 17 квітня 2020 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва