печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , директора з економіки і фінансів АТ «Українська залізниця», громадянина України, працюючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.05.2021 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга ОСОБА_2 щодо порушення АТ «Українська залізниця» його права на інформацію.

Під час перевірки за зверненням потерпілого встановлено, що на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпілий звернувся до Кабінету Міністрів України із запитом від 26.01.2021, який був пересланий до АТ «Українська залізниця» за належністю, у якому просив надати копію звіту про виконання фінансового плану та пояснювальну записку АТ «Українська залізниця» (за наявності) за дев`ять місяців 2020 року.

Листом АТ «Українська залізниця» від 09.02.2021 №ЦЦЕ-05/21 за підписами директора з економіки і фінансів ОСОБА_1 та директора Департаменту економіки, планування та бюджетування ОСОБА_3 потерпілому не надано запитувану інформацію з огляду на те, що АТ «Українська залізниця» є розпорядником інформації лише щодо постачання товарів послуг та цін на них та запитувана інформація не є публічною.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 13 Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому кожний визначений Законом розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Так, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визначаються, зокрема юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; суб`єкти господарювання, які володіють інформацію, що становлять суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Згідно із Статутом акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №452) (далі - Статут) акціонерне товариство «Українська залізниця» утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності. Засновником товариства є держава особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Єдиним акціонером товариство є держава в особі Кабінету Міністрів України (пункти 26,27 Статуту).

Метою діяльності Товариства є задоволення потреб держави, юридичних і фізичних осіб у безпечних та якісних залізничних перевезеннях у внутрішньому та міжнародному сполученні, роботах та послугах, що виконує та надає Товариство, забезпечення ефективного функціонування та розвитку залізничного транспорту, створення умов для підвищення конкурентоспроможності транспортної галузі, а також отримання прибутку від провадження підприємницької діяльності (пункт 6 Статуту).

Майно Товариства складається з основних фондів, обігових коштів, майнових прав, зокрема права господарського відання майном, переданим товариству на праві господарського відання, та права постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту, акцій (часток) у статутному (складеному) капіталі господарських товариств, цінних паперів, а також інших активів, відображених у самостійному балансі Товариства. Товариство зобов`язане спрямовувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів у порядку, встановленому законодавством. Дивіденди виплачуються шляхом перерахування коштів до державного бюджету на підставі рішення, прийнятого загальними зборами товариства, у строк, визначений законодавством (пункти 48, 52 Статуту).

Крім того, відповідно до Зведеного переліку природних монополій, який формує Антимонопольний комітет України, Товариство є природним монополістом.

Таким чином, відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Товариство може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів (у разі отримання дотацій з бюджетів), інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

Ураховуючи те, що держава в особі Кабінету Міністрів України є засновником та єдиним акціонером Товариства, яке займає монопольне становище щодо задоволення потреб держави і осіб у залізничному перевезенні, та зважаючи на підвищений інтерес стосовно врахування у Державному бюджеті України на 2021 рік потреб Товариства, запитувана потерпілим інформація сприятиме підвищенню громадського контролю над витрачанням бюджетних коштів, а також дозволить задовольнити їх інтерес до теми, яка останнім часом є предметом обговорення широкого кола людей. Більше того, доступ громадськості до запитуваної інформації сприятиме посиленню підзвітності та підконтрольності Товариства (акціонером якого є держава) суспільству загалом, розумінню причин, які лежали в основу рішення щодо збільшення фінансування та інвестицій у Товариство на 2021 рік.

Таким чином, запитувана потерпілим інформація становить суспільний інтерес, є публічною та не може бути обмеженою в доступі, а Товариство є її розпорядником.

Водночас, листом Товариства від 09.02.2021 №ЦЦЕ-05/21 за підписами директора з економіки і фінансів ОСОБА_1 та директора Департаменту економіки, планування та бюджетування ОСОБА_3 потерпілому не надана запитувана інформація.

Таким чином, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, у діях директора з економіки і фінансів АТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, а саме: ненадання інформації.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, будь-яких заяв по суті розгляду справи на адресу суду не направила.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомляв. Надіслала суду письмове клопотання, у якому просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Захисник Середницька-Короп С.Ю. у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила.

Потерпілий, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, належного повідомлення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, про місце, дату та час його розгляду, неповідомлення цими особами суд про причини неявки, суддя вважає можливим завершити розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, письмове клопотання захисника, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно фактичних обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, подія, яка стала підставою для складання протоколу, мала місце 09.02.2021, протокол надійшов до суду та був розподілений судді до розгляду 19.05.2021.

Таким чином, на день розгляду справи в суді, як і на день складання самого протоколу, сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 212-3, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько