Справа № 632/306/21
провадження № 3/632/145/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Босняк М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.1631 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2021 року до Первомайського міськрайонного суду надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідивши зміст протоколу та додані до нього письмові докази, а також заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом встановлено, що протокол не відповідає вимогам ч.1 ст. 256 КУпАП, а саме: в графі «дата і час вчинення правопорушення» зазначено 15.02.2021 та йде посилання на акт перевірки від 15.02.2021 за № 50/35-00-07-01-03-05/41527117, в той час, як актом перевірки констатують виявлені правопорушення, які на день перевірки вже вчинені, і окрім того, з акту вбачається, що перевірка проводилася за листопад 2020 року, а не по 15.02.2021, а отже дата та час вчинення правопорушення та дата та час його виявлення поняття не тотожні, тому зазначаються конкретно, відповідно до вимог діючого законодавства. Тож у суду виникли сумніви у достовірності зазначеної у протоколі дати вчинення правопорушення.

Також, суд звертає увагу, що результати перевірки мають бути оформлені документально: довідкою, у разі відсутності порушень, чи актом, при їх наявності.

У акті перевірки, згідно з п. 86.10 ПКУ, можуть зазначатися як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Акт сам по собі не створює для платника обов`язку сплатити ту чи іншу суму. Такий обов`язок у нього виникне лише після отримання податкового повідомлення-рішення;

Якщо перевіряємі особи не згодні з висновками такого акта, оскаржити його не можна - ні в адміністративному, ні в судовому порядку, до нього можна подати лише заперечення.

Це найбільш дієвий спосіб висловити свою незгоду. Такі заперечення подають до контролюючого органу за основним місцем обліку платника. На подання заперечень платнику відведено п`ять робочих днів з дня отримання акта.

Подати заперечення до акта можна або разом з підписаним його примірником, або окремо.

Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки згідно з абз. 3 п. 86.7 ПКУ.

Відтак, судом встановлено, що з доданих до протоколу письмових пояснень вбачається незгода перевіряємої особи з Актом ревізора-інспектора від 15.02.2021 за № 50/35-0007-01-03-05/41527117, і про це також зазначено і в клопотанні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яке надійшло до суду 02.03.2021.

Отже, з наданих суду документів вбачається, що на Акт перевірки від 15.02.2021 подано заперечення, які є невід`ємною частиною акта, і результат розгляду таких заперечень суду не надано.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року „Романаускас проти Литвисудом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відтак, для вирішення питання про наявність в діях притягуваної особи складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог Податкового кодексу України, у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП має бути інформація про результат розгляду заперечень на Акт перевірки, що є невід`ємною частиною акта, повідомлення-рішення, відомості чи було оскаржене у визначений Законом термін і у визначеному Законом порядку повідомлення-рішення, ухвалене за результатами податкової перевірки.

Також звертаю увагу, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

За наведених обставин суд позбавлений можливості повно та об`єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Беручи до уваги викладене вище вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення повинен бути направлений до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 256, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.1631 КпАП України повернути для усунення недоліків до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:М. М. Босняк