ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря судового засідання Корнійчук Є.Т., прокурора Дяченка В.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гр. ОСОБА_1 , його захисника Росінського О.В., розглянувши справу, у якій

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, з вищою освітою, головний спеціаліст державного контролю на автомобільному транспорті департаменту державного контролю на транспорті Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, який зареєстрована за адресою - м. Київ, вул. Я. Колоса, б. 21 (гуртож.), фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 ,

обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.11.2021 № 677 гр. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті у м. Києві Київського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті, згідно з п.п. «и» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, зазначив у Декларації про майновий стан за 2019 рік недостовірні відомості

На обґрунтування висунутого обвинувачення зазначено, що наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.06.2019 № 1025-к ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті у м. Києві Київського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті.

У силу ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» на ОСОБА_1 покладений обов`язок щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що декларації, які у силу ст. 45 Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування мають подати до 1 червня.

Керуючись вказаним обов`язком, ОСОБА_1 17.03.2020 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію за 2019 рік. Однак за результатами повної перевірки декларації гр. ОСОБА_1 встановлено, що останній зазначив у ній недостовірні відомості, оскільки вказав автомобіль «Фольксваген Поло», 2004 року випуску, що належить на праві власності його дружині.

Крім того, ОСОБА_1 під час заповнення декларації суб`єкта декларування вніс до неї недостовірні відомості про загальну площу та вартість земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_2 , та не зазначив відомості щодо будинку, що розташований на зазначеній земельній ділянці.

Також, суб`єкт декларування у декларації за 2019 рік не зазначив відомості про свої грошові активи у розмірі 27 993, 07 грн., розміщені на банківському рахунку в АТ «Державний ощадний Банк України».

Таким чином, ОСОБА_1 подав декларацію про майновий стан за 2019 рік з недостовірними відомостями, які відрізняються від достовірних на суму, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2019 рік.

На думку особи, яка склала протокол, викладене свідчить про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.4 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор вбачав у діях гр. ОСОБА_1 склад адміністративного проступку за ч. 4 ст. 1726 КУпАП, наполягаючи на доведеності вини останнього, тому просив піддати гр. ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу.

Гр. ОСОБА_1 та його захисник просили закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строку накладення на ОСОБА_1 стягнення, оскільки на день вчинення інкримінованого останньому правопорушення строк, передбачений ст. 38 КУпАП ( у ред. станом на 17.03.2020), складав три місяці з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши думку прокурора, доводи гр. ОСОБА_2 та її захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.06.2019 № 1025-к ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті у м. Києві Київського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті.

Таким чином, перебуваючи на посаді у зазначений вище період на ОСОБА_1 у силу ч. 1 та ст. 45 Закону покладався обов`язок до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за 2019 рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що декларації, які у силу ст. 45 Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування мають подати до 1 червня.

ОСОБА_1 вказаний обов`язок виконав, однак, як встановлено проведеною перевіркою, у поданій ним декларації зазначив завідома неправдиві відомості щодо належного йому та членам його сім`ї майна, у тому числі про грошові активи.

На підставі цього Національним агентством з питань запобігання корупції на ОСОБА_1 18.11.2021 складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 1726 КУпАП.

Частиною 4 статті 1726 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідома недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч.4 ст. 1726 КУпАП не є триваючими, тобто подія адміністративного правопорушення у цьому випадку є разовою і строк для накладення адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбачено ч.3 ст.38 КУпАП.

У силу статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.38 КУпАП (у ред. станом на 17.03.2020) адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладене упродовж 3 місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення виявлене департаментом Національної поліції України не пізніше 15.06.2021, однак протокол про адміністративне правопорушення складений 18.11.2021 та направлений до суду 24.11.2021, тобто після спливу більш ніж трьох місяців з дня виявлення адміністративного проступку.

З наведеного витікає, що на день розгляду справи встановлений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення сплив.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП, у разі закриття провадження з викладеної вище підстави, суд не встановлює наявність вини особи у вчиненні адміністративного проступку.

Поєднання закриття провадження у справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і їх прийняття в одному судовому рішенні свідчить про порушення права особи на справедливий суд.

Наведене кореспондується з вимогами ст. 284 КУпАП, яка передбачає, що рішенням, яке доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є встановлення вини особи.

Таким чином, у разі спливу строку накладення адміністративного стягнення, суддя зобов`язаний припинити будь-які дії, спрямовані на притягнення особи до адміністративної відповідальності, незалежно від будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню саме під час розгляду справи, у тому числі й вини особи.

Отже, на момент розгляду справи тримісячний строк накладення адміністративного стягнення на особу, який відраховується з моменту виявлення проступку, закінчився.

У силу ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 38, 247, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 1726 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч