Провадження № 3/201/5695/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року о 14 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «МАЗ», д/н НОМЕР_1 , при повороті праворуч з вул. Мільмана на пров. Добровольців в м. Дніпрі не рухався ближче до правого краю проїзної частини та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним справа автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що під час руху по вул. Мільмана він мав намір повернути праворуч на пров. Добровольців в м. Дніпрі, а тому йому потрібно було збільшити радіус повороту через великі габарити, керованого ним транспортного засобу. Тобто він не міг здійснити маневр повороту з крайнього правого положення на проїзній частині, у зв`язку з чим на перехрещенні доріг зупинився, надав перевагу у русі зустрічному транспорту та почав повертати праворуч, однак несподівано відчув удар від зіткнення з попутним справа автомобілем «Хюндай», якого він не міг бачити з місця водія, хоча він подавав відповідний світловий покажчик правого повороту.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що перед поворотом праворуч з вул. Мільмана на пров. Добровольців в м. Дніпрі він зайняв крайнє праве положення на проїзній частині та подав відповідний світловий покажчик повороту, після чого зупинився для того щоб надати перевагу у русі зустрічному транспорту, при цьому поряд з ним по суміжній смузі зліва також зупинився транспортний засіб «МАЗ», однак водій останнього не подав попереджувальний сигнал про намір повороту праворуч, а тому, коли зустрічний рух був вільний, він безперешкодно почав повертати праворуч, після чого відчув удар у задню ліву частину свого автомобіля.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 29 жовтня 2021 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось внаслідок того, що водій ОСОБА_1 при повороті праворуч не рухався ближче до правого краю проїзної частини та змінив траєкторію руху зліва направо в той момент, коли інший водій ОСОБА_3 вже випередив його справа, у зв`язку з чим їх напрямки руху перетнулись між собою, що призвело до зіткнення транспортного засобу «МАЗ» його передньою правою частиною з лівою задньої частиною автомобіля «Хюндай», також з протилежного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксовані попередні напрямки руху водіїв-учасників пригоди перед їх безпосереднім зіткненням між собою на перехресті проїзних частин вул. Мільмана та пров. Добровольців в м. Дніпрі, зокрема з відтвореного відеозапису встановлено, що вказані водії рухались в попутному напрямку один попереду іншого, при цьому спочатку попереду рухався водій транспортного засобу «МАЗ», д/н НОМЕР_1 , якого потім випередив справа водій автомобіля «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , у зв`язку з чим останній став рухатись по суміжній смузі ближче до правого краю проїзної частини, а попередній водій ближче до середини проїзної частини зліва, водночас на транспортному засобі «МАЗ» не був увімкнений попереджувальний сигнал світлового покажчику повороту праворуч, а отже водій автомобіля «Хюндай» мав правомірні підстави вважати, що опинився та зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині в безпечний спосіб, звідки відповідно міг здійснювати безпечне маневрування праворуч; поясненням водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 323419 від 29 жовтня 2021 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Отже, суд критично ставиться до позиції сторони захисту щодо невинуватості водія ОСОБА_1 , оскільки під час судового розгляду встановлено, що, хоча останній і мав законні підстави відступити від вимог правил дорожнього руху та через свої габарити виконати маневр повороту праворуч не з відповідного крайнього положення, проте мусив це зробити так, щоб це не створювало небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Тобто саме дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки саме останнім було здійснено маневрування та небезпечно змінено траєкторію руху зліва направо, чим зменшено відстань до смугу руху автомобіля «Хюндай», водія якого ОСОБА_2 вже випередив своєю передньою частиною попутний зліва транспортний засіб «МАЗ», а отже вказаний водій вже не міг впливати на подальший розвиток дорожньої ситуації, у якій від обраних ним дій та прийомів керування вже нічого не залежало. Зокрема, відповідні пошкодження на обох транспортних засобах доводять вищевказані обставини, оскільки контактування між учасниками дорожнього руху відбулось правою передньою частиною засобу «МАЗ» із заднього лівою частиною засобу «Хюндай», а тому слід вважати, що водій ОСОБА_2 вже проїхав передньою частиною, керованого ним автомобіля, повз вищевказаний засіб «МАЗ», а тому дії останнього не могли призвести до наслідків, які настали.

Висловлювання сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на їх думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично ставиться до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не правильно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для них сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому з цієї точки зору ці відомості не можуть бути визнані достовірними.

Крім того суд вважає, що аргументи захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених у даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж було достовірно встановлено, що водій ОСОБА_2 до зіткнення вже знаходився в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній лише рухався у напрямку, що був обраний ним раніше, не наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, в той час коли саме водій ОСОБА_1 змінив напрямок руху зліва направо, у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

Клопотання зі сторони захисту про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема допиту свідків, суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 .

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко