Справа № 450/4939/21 Провадження № 3/450/2394/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживає АДРЕСА_1 , не працює

за ч. 3 ст. 156 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 108004 від 07.11.2021 року, 03.11.2021 року о 15:00 год. за адресою с. Оброшино, вул. Вольського, 5 поблизу дитячого майданчику гр. ОСОБА_1 здійснила торгівлю з рук алкогольними напоями, а саме пивом. Таким чином вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 статті 156 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, вину у вчиненому правопорушенні не визнала.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Суду в підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 108004 від 07.11.2021 року. Обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 108004 від 07.11.2021 року не підтверджені доказами, а саме не зазначено свідків, які були присутні коли гр. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю пивом, у будь-який спосіб не проведена фіксація наведеного правопорушення

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, є працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Між тим, жодні дані про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, чи офіційно працевлаштована, в матеріалах справи відсутні. Також в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «місце роботи (навчання), посада» зазначено «не працює.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, а тому даний протокол без підтвердження викладених у ньому обставин не може свідчити про вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, приходжу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, не підтверджуються доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене суддя дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

провадження у справі № 450/4939/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів