Справа № 617/213/21
Провадження № 3/617/56/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Суддя Вовчанського районного суду Харківської області Уханьова І.С., розглянувши справу, яка надійшла від Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. номер НОМЕР_1 , уродженця С. Копанка, Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2021 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Харків-Вовчанськ-КПП Чугунівка 47 км. +200 м., керував автомобілем «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушенням правил дорожнього руху є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Разом з тим, перевіривши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів, складених поліцейським СРПП віділу поліції № 1 Чугуївського РУП, старшим лейтенантом поліції, Хозя С.М. та направлених на розгляд суду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

До суду правопорушник не з`явився. На адресу проживання ОСОБА_1 , яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444558 від 11 лютого 2021 року, надсилалася судова повістка, але повернулася до суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не додано рішення суду, щодо результатів розгляду адміністративного протоколу серії ДПР18 № 130016 від 03 жовтня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно довідки яка є у матеріалах справи.

Крім того, надані до протоколу матеріали не засвідчені належним чином, а тому вони не є належними та допустимими доказами.

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КПАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, забезпечити виконання винесеної постанови за результатами розгляду, а також виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності. Крім того, вказане суттєво порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її право на захист.

Враховуючи викладене, вказаний матеріал підлягає поверненню особі, яка направила його у суд, для усунення встановлених недоліків та належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. ст. 255, 256, 268, 276, 278 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, повернути відділу поліції №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -