П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.21 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., за участю адвоката Батури І.В., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білокуракине Луганської області, громадянина України, не працюючого, не є особою з інвалідністю, РНПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201026 від 24.09.2021, 23 вересня 2021 року о 22 год. 15 хв. в м Лисичанську по вулиці Сосюри, 308, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, таким чином, вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 732 від 20.08.2020 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного сп`яніння».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчинені правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, оскільки не керував транспортним засобом, зазначив, що в той день за кермом автомобілю булла його дружина. У зв`язку з чим просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Батура І.В. підтримав ОСОБА_1 зазначив, що останній за кермом вищезазначеного автомобілю не перебував, що також підтверджується долученими до матеріалів справи записів з боді камер співробітників поліції, які містяться в матеріалах справи, а тому протокол складений у відношенні ОСОБА_1 є незаконним.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , надала пояснення аналогічні викладеним письмово, зазначила, що саме она в той день керувала транспортним засобом.

Суд, вислухавши правопорушника ОСОБА_1 , адвоката Батуру І.В., свідка ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права - склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами; судноводії; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами).

Існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

У даному випадку, для того щоб притягнути конкретну особу до адміністративної відповідальності необхідно встановити, що саме вона вчинила зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дії, тобто, що саме ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення вчинив дії, які складають об`єктивну сторону інкримінованого йому органом Національної поліції правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом в стані сп`яніння, що і стало підставою для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ№ 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

При цьому протокол про адміністративне правопорушення повинен містити обов`язкові дані, передбачені ст. 256 КУпАП і являється основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу правопорушника, оскільки фактично є остаточним процесуальним документом, в якому, на підставі зібраних у справі доказів, суб`єктом владних повноважень зафіксоване вчинене особою адміністративне правопорушення.

В підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду було надані протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути беззаперечним доказам факту керування транспортним засобом, оскільки органом Національної поліції не доведено та жодним чином не встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського та відеореєстратора, який був оглянутий в судовому засіданні, однак, надані відеозаписи подій не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 дій, які складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не містить підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі зафіксовано заперечення останнім факту керування транспортним засобом і, відповідно, скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, відеозапис, на якому відсутній факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не може бути покладений в основу притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, а інших належних та допустимих доказів того, що останній керував транспортним засобом, співробітниками патрульної поліції якими був складений відповідний протокол, та які, відповідно до ст.251 КУпАП повинні були збирати відповідні докази,суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Отже, викладені у протоколі обставини не мають належного доказового забезпечення, а це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, в порушення вищевказаних вимог органом Національної поліції не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як посадовими особами Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали в діях ОСОБА_1 наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і винність останнього у його вчиненні, за обставин, викладених у протоколі.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 251, 252, ч. 1 ст.247, ч.1 ст.130, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: А.Г.Березін