Справа № 211/7359/21
Провадження № 3/211/2875/21
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2021 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм в ПП «Одіум-Престиж», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за частиною 1 статті 44-3 КУпАП,

встановив:

10 листопада 2021 року приблизно 12:05 годині водій ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Промислова, навпроти буд. 26 керував автобусом на маршрутному таксі № 264, Рута20 н.з. НОМЕР_1 , перевізник Одіум-Престиж, перевозив пасажирів, в наявності більше ніж кількість для сидіння сидячих, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу визначеною реєстраційним документом транспортного засобу НОМЕР_2 , перевозив на три пасажира більше ніж визначено технічною характеристикою транспортного засобу відповідно до реєстраційного документу, чим порушив підпункт 8 пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ 00185.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, суду пояснив, що в салоні були у тому числі батьки з дітьми, діти сидали на окремих сидіннях, на руках у батьків не хотіли, тому виникла така ситуація з перевищенням пасажирів. Просив урахувати, що пасажири теж не дуже хочуть слухатись водія, наполягають, що треба їхати, не завжди вдається людей не пускати до салону. Штраф, передбачений санкцією статті для нього непосильний і є надмірним, просив його суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( стаття 9 КУпАП).

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Так, частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 8 пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236, «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Отже, не дотримавшись передбачених заборон, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою КМУ правила, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 309929 від 10.11.2021; рапортом, відеозаписом правопорушення.

Разом з тим, згідно вимог статей 23,33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з частиною 2 статті 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За матеріалами адміністративної справи, враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил карантину не притягувався, перевищив кількість пасажирів на три особи, позитивно характеризується за місцем роботи, отримує мінімальну заробітну платню, негативних наслідків від правопорушення не було встановлено, тому, вважаю за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень (постанова Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2020).

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 285 КУпАП, суд

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

На підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосивши ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Г. Середня