Справа № 522/1123/21
Провадження № 3/522/1349/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 , 08.01.2020 о 23 годині 50 хвилин, керував автомобілем DODGE NITRO, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Одесі по вул. Новосельського, 51, у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №042395 від 09.01.2021 за ч. 1 ст. 30 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Радіонов О.Л. зазначив, що матеріали справи містять недостатньо доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 30 КУпАП. Також, через канцелярію суду, надав суду письмові клопотання, а саме:

- клопотання, в якому просив закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки акт, який до 01 липня 2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року), з 01 липня 2020 року був скасований Законом № 2617-VIII з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України;

- клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на те, що у графі про ознайомлення із вимогами ст. 63 Конституції та у графі про надання згоди на обробку персональних даних відсутні підписи ОСОБА_2 , крім того пояснення вказаних осіб написані почерком особи, яка склала адміністративний протокол;

- клопотання про допит інспектора 7 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції Зіпець Оксану Юріївну, оскільки є необхідність у перевірці обставин відомих лише інспектору (щодо відсутності посвідчення водія, не здійснення вилучення тимчасового посвідчення водія);

- клопотання про витребування від Апарату Верховної Ради України відомості щодо «відсутності в КУпАП» відповідальності за керування транспортними засобами в період часу з 17.06.2021 по 09.01.2021 року або відомості щодо чинності редакції, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами (автомобілями) відповідальності або кримінальної або адміністративної;

- клопотання про направлення матеріалів про притягнення ОСОБА_1 за ознаками правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до Полку УПП в Одеській області для належного оформлення.

Крім того, в судовому засіданні адвокатом Радіоновим О.Л., із посиланням на ст.ст. 268, 278 КУпАП, було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні. Однак, враховуючи те, що в інтересах ОСОБА_1 діє захисник - адвокат Радіонов О.Л., присутність в судовому засіданні правопорушника у даному випадку не є обов`язковою (ст.268 КУпАП), з метою дотримання строків, передбачених ст.ст.38, 277 КУпАП, судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Також на адресу суду надійшло клопотання про направлення адміністративного матеріалу за місцем проживання правопорушника ОСОБА_1 до Малиновського районного суду м. Одеси. Разом з тим, враховуючи, що правила підсудності при направленні матеріалу до суду порушені не були, з метою реалізації завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на відсутність у клопотанні належних обґрунтувань щодо неможливості розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності Приморським районним судом м. Одеси, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Радіонова О.Л., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Радіонова О.Л., оглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 042395 від 09.01.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідженими в суді відеозаписами з камер відеоспостереження працівників поліції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №042395 від 09.01.2021 зазначено про наявність у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України підстав вважати, що ОСОБА_1 керував автомобілем DODGE NITRO, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та вказані такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому законом порядку від огляду на стан сп`яніння.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає, в ухиленні від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зафіксований на переглянутому судом відеозапису з камер відеоспостереження патрульних поліції, що міститься в матеріалах справи.

Адвокат Радіонов О.Л. заявляв клопотання про виклик свідків та інспектора патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , які були відхилені судом, оскільки матеріали справи містять достатньо даних для розгляду справи по суті, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у присутності свідків зафіксований на відеозапису.

Також судом залишено без задоволення клопотання адвоката Радіонова О.Л. про направлення матеріалів справи до полку УПП в Одеській області для належного оформлення, з огляду на не відповідність вимогам КУпАП змісту протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №042395 від 09.01.2021 та додатків до вказаного протоколу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У міжнародних джерелах права, зокрема в п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний вбачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (Рішення «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення».

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення свідчить, що з боку працівників поліції ОСОБА_1 була надана можливість надати особисті пояснення з приводу вчиненого правопорушення.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо невідповідності внесених до протоколу даних, ОСОБА_1 не заявляв.

Протокол серії ДПР18 №042395 від 09.01.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить всі данні передбачені положеннями цієї статті, зокрема, місце та час вчинення правопорушення, документ, на підставі якого було встановлено особу правопорушника, серійні номери відеокамер, якими здійснено відеофіксацію, що спростовує твердження адвоката Радіонова О.Л. про не відповідність вимогам КУпАП змісту протоколу про адміністративне правопорушення, викладені у клопотанні про направлення справи для належного оформлення.

З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що вимоги закону в частині викладу фактичних обставин, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації також дотримано.

Щодо тверджень адвоката Радіонова О.Л в частині неналежного оформлення інспектором поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд зазначає, що доказами по справі доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому у поліцейського не було обов`язку здійснювати оформлення письмового направлення водія на огляд.

Суд також критично ставиться та не бере до уваги доводи захисника щодо неналежного оформлення пояснень свідків встановленим бланкам, оскільки письмові показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, повністю узгоджуються з даними відеозапису.

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Радіонова О.Л. про необхідність витребування від Апарату Верховної Ради України відомостей щодо «відсутності в КУпАП» відповідальності за керування транспортними засобами в період часу з 17.06.2020 по 09.01.2021 або відомостей щодо чинності редакції, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами (автомобілями) відповідальності або кримінальної або адміністративної, а також про наявність підстав для закриття провадження у справі згідно п.1 та п.6 ст. 247 КУпАП, спростовується наступним.

1 липня 2020 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-VIII від 22.11.2018, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Вказаний закон мав набрати чинності 1 січня 2020 року, проте його дію відтермінували до 1 липня 2020 року.

Цим законом як кримінальний проступок було також визначено і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кримінальний кодекс України було доповнено ст.286-1, якою передбачалась кримінальна відповідальність за ряд порушень, у тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте 17 червня 2020 року Верховна Рада прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №720-IX від 09.04.2020, який 2 липня 2020 року було підписано президентом України, а 3 липня 2020 року - опубліковано в офіційній парламентській газеті "Голос України".

Зазначеним Законом скасовано ст.286-1 Кримінального кодексу України.

Отже, кримінальна відповідальність за вказані порушення на даний час відсутня.

Разом з тим, цим же Законом (№720-IX) внесено зміни до ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими фактично повертається адміністративна відповідальність для водіїв за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але вже у новій редакції.

Отже, за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відповідальність передбачено ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою для водіїв - накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Докази, досліджені судом при розгляді матеріалу, підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 9, 40-1, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на користь держави в сумі 454 гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Ковтун