Провадження № 33/801/1017/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Покоєвичем Артемом Олексійовичем, на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з нього 454 грн судового збору.

Не погодившись з цією постановою, 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що транспортний засіб перебував у непрацюючому стані, а транспортування скутера до гаража не можна трактувати як керування ним, зокрема й притягувати за це до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не був у статусі водія, оскільки у зв`язку з несправністю мотора вів скутер, а не їхав на ньому. На відеозаписі, здійсненому працівниками поліції, відсутній момент зупинки транспортного засобу, поліцейськими не встановлено факту керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він хоча й перебував в нетверезому стані, однак ним не керував, отже протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно.

Протокол про адміністративне правопорушення складений без присутності двох свідків, тому є недопустимим доказом та не підтверджує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Крім того, у цьому протоколі не зазначено частину ст. 130 КУпАП, що є порушенням Інструкції № 1376 від 06 листопада 2015 року.

На долученому до адміністративного протоколу відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, отже він також є неналежним доказом, оскільки відеозапис події враховується як самостійний засіб доказування, якщо він ведеться безперервно.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Покоєвич А. О. підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 535423 від 03 вересня 2021 року, ОСОБА_1 03 вересня 2021 року о 12 год. 45 хв. у м. Вінниці по вул. Кооперативна, 51, керував транспортним засобом «Honda Tact», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди ОСОБА_1 , проводився на місці зупинки та велась безперервна відео-фіксація на нагрудну бодікамеру АВ 00124 та АВ 00065, за допомогою приладу «Drager», результат тесту 0,93 проміле. Водій порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений за допомогою ALKOTEST Драгер 6820 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Результати огляду на стан сп`яніння позитивні 0,93 ‰. Огляд відбувався без участі свідків, велась безперервна відео-фіксація на нагрудну бодікамеру АВ 00124 та АВ 00065 (а. с. 4).

З результату алкотестера Драгер від 03 вересня 2021 року, складеного о 12 год. 55 хв. при перевірці ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, встановлено наявність алкоголю у його організмі на рівні 0,93 ‰ (а. с. 3).

У рапорті працівника поліції Довбуша О. зазначено, що під час несення служби 03 вересня 2021 року о 12 год. 45 хв. за порушення Правил дорожнього руху був зупинений транспортний засіб «Honda Tact», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат 0,93 проміле (а. с. 5).

З відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції видно, що 03 вересня 2021 року зупинено водія ОСОБА_1 за керуванням скутером без номерного знаку, під час спілкування в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», ОСОБА_1 з результатом погодився. Крім того, щодо несправності скутера ОСОБА_1 не повідомлялось та факт керування останній не заперечував (а. с. 6).

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 п.п. а ПДР України).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 535423 від 03 вересня 2021 року, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв, а лише зазначив, що пояснення надасть в суді.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт перебування у стані алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Вказані обставини не спростовані ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що диск з відеозаписом, долучений до матеріалів справи, не є належним та допустимим доказом, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. ст. 31, 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати як превентивні заходи технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Пунктом 5 Розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У п. 7 Розділу VIII Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, встановлено, що відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України.

За таких обставин, доводи захисника апелянта про те, що до матеріалів справи долучено відеозапис, на якому відсутній момент зупинки транспортного засобу, проте відеозапис події враховується як самостійний засіб доказування, якщо він ведеться безперервно, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки на вказаному відеозаписі зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а долучення до протоколу усього відеозапису вимогами закону не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений без присутності двох свідків, отже є недопустимим доказом, апеляційний суд також відхиляє, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. За таких обставин, у зв`язку з наявністю в матеріалах справи відеофіксації огляду водія, показання свідків та їх відсутність під час фактичного проведення тесту на вміст алкоголю, не дають підстав для висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі не зазначено частину ст. 130 КУпАП, що є порушенням Інструкції № 1376 від 06 листопада 2015 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 535423 від 03 вересня 2021 року, у якому вказано, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не був у статусі водія, а у зв`язку з несправністю мотора вів скутер та не їхав на ньому, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_1 в суді першої інстанції про те, що відносно нього 03 вересня 2021 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за те, що скутер був не зареєстрований, яку він не оскаржував, а штраф сплатив.

Вказані обставини не спростовані апелянтом належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини є необґрунтованими.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Покоєвичем Артемом Олексійовичем, залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук