ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Кваша А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення головний спеціаліст відділу державної санітарно-епідеміологічної експертизи та охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Парлюк В.А., під час заходів контролю за дотриманням вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину на території міста Києва, було встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм в магазині «Простор» ТОВ «Стиль Д», за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка, 62, керуючи магазином ОСОБА_1 , 01.11.2021 о 13 год. 20 хв., перебуваючи на робочому місці не забезпечила дотримання вимог щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19, а саме: не забезпеченість засобами індивідуального захисту працівників, відсутність журналу термометрії, інструктажу дезінфекції, у всіх працівників відсутня вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19, чим порушила вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп. 9 п22, 35, . постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновіросом SARS-CoV-2», пункт 1,8,7 постанови Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року «Про торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)», що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування, тобто вчинила дії передбачені ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 за викликом в установленому порядку не з`явилася та про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направила.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 703 від 01.11.2021 та долучені до нього документи, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 44-3 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі - Закон) визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 1 Закону карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За змістом ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно п.п. 1, 2 Особливого порядку проведення профілактичних і протиепідемічних заходів у м. Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічних НС» код 25713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», суб`єкти господарювання повинні дотримуватись вимог Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, та керуються у своїй діяльності вміщеними в цьому Особливому порядку загальними вимогами щодо персоналу, дезінфекції, вхідного санітарного контролю та інформування відвідувачів, а також спеціалізованими вимогами щодо конкретних видів діяльності.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є уповноваженою особою та є керуючою магазину або безпосереднім суб`єктом господарювання. До протоколу про адміністративне правопорушення також не долучено доказів того, що ОСОБА_1 є відповідальною посадовою особою за дотримання профілактичних заходів в магазині «Простор» ТОВ «Стиль Д».

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 не може нести відповідальність за дотримання вимог законодавства щодо встановлених обмежень, пов`язаних в веденням на території України карантину, оскільки не є уповноваженою особою, яка несе відповідальність в магазині «Простор» ТОВ «Стиль Д», та не має відповідних повноважень контролю за дотриманням встановлених вимог за дотриманням обмежень, пов`язаних з введенням Кабінетом Міністрів України карантину, а тому не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені ст. 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, вважаю, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, п.1 ст.247 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя А.В. Кваша