Справа № 301/1501/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
17.02.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Стасюка Ю.П., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав Роман М.М.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок, в користь держави.
Згідно постанови, ОСОБА_1 10.07.2020 близько 11.00 год. зайшов до приміщення магазину «Техно» Іршава, без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушив Постанову КМУ № 392 від 20.05.2020.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Стасюка Ю. П., який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Приймаючи рішення про поновлення пропущеного на оскарження судового рішення строку апеляційний суд бере до уваги такі факти та обставини.
Так, із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся і судове рішення прийнято без участі ОСОБА_1 .. При цьому, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк вручена копія оскаржуваної постанови від 03.08.2020. Також із доданої до апеляційної скарги копії закордонного паспорту ОСОБА_1 убачається, що він у період з 13.07.2020 по 03.01.2021 перебував за межами України. Тому, апеляційний суд вважає, що доводи сторони захисту про те, що поважними є причини пропуску строку на оскарження судового рішення, є слушними, такими, що не спростовані наявними у матеріалах справи доказами.
У зв`язку з наведеним, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема про те, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 04.01.2021, отримавши лист про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2020 № 18.4-31, заслуговують на увагу.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, у зв`язку з чим, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 10.07.2020 приблизно об 11 год ОСОБА_1 зайшов до приміщення магазину «Техно» у м. Іршава, без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушив вимоги, передбачені Постановою КМУ № 392 від 20.05.2020, і вчинив передбачене ст. 44-3 КУпАП адміністративне правопорушення. З указаного протоколу також убачається, що такий складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та надання будь-яких пояснень по суті правопорушення (а. с. 1).
З рапорту поліцейської ОСОБА_4 вбачається, що нею спільно з ДОП ОСОБА_5 та інспектором Держспоживслужби ОСОБА_2 здійснено превентивні заходи щодо запобігання та розповсюдження гострореспіраторної хвороби «Ковід-19». Під час відпрацювання в м. Іршава було складено 3 адміністративні протоколи за ст. 44-3 КУпАП і серед громадян проведено профілактичні бесіди з попередженням щодо дотримання правил карантину (а. с. 2).
Постановою КМУ № 392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» на період дії карантину встановлено заборону на перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно (а. с. 3-10).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених Постановою КМУ № 392 від 20.05.2020, та його винуватість у вчиненні передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_6 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Не встановлено в ході апеляційного розгляду й будь-яких фактів примусу чи незаконних методів з боку працівників поліції щодо ОСОБА_1 , які призвели до не підписання останнім протоколу та відмови від надання ним будь-яких пояснень.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що коли він зайшов до приміщення магазину, то після попередження про заборону заходити без маски відразу ж відреагував та вийшов із магазину, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами, а також не впливають на факт вчинення ним передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення, який стороною захисту визнається.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у скоєнні передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини вчиненого ОСОБА_1 діяння, характер вчиненого правопорушення, і застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення, яке передбачено санкцією ст. 44-3 КУпАП.
Тому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.
При оцінці доводів про відсутність внаслідок дій ОСОБА_1 шкідливих наслідків для інших осіб, апеляційний суд враховує те, що перебування ОСОБА_1 у період карантину в громадському місці без респіратора або захисної маски є загрозою для здоров`я інших осіб, і дії ОСОБА_1 спрямовані на умисне порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.
Тому, вчинені ОСОБА_1 діяння не можуть бути визнані малозначними, і стороною захисту не надано таких доказів і не вказувалось на такі в апеляційній скарзі, що обставин, які б свідчили про протилежне на наведено.
Як такі, що не свідчать про відсутність події та в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 44-3 КУпАП правопорушення, а також не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що: відповідно до вимог чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування судового рішення; факт розгляду судом першої інстанції справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. При оцінці доводів у цій частині, апеляційний суд також зазначає, що ці доводи у даному випадку не є підставою для скасування постанови судді, оскільки за наявної сукупності наведених доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його вини у вчиненні правопорушення та на законність накладення на нього адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків, стороною захисту не заявлялось, що ОСОБА_1 не з`являючись на розгляд справи до місцевого та апеляційного суду позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати пояснення у їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан