КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/365/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Зубець Ю.Г.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Мухи Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Мухи О.О.,
представника потерпілого Воляника С.Б.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 05 серпня 2019 року близько 13 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Набережно-Рибальській, 19-А, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Renault» з номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 05 серпня 2019 року близько 13 год. 40 хв. керував транспортним засобом «Toyota Camry» з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Набережно-Рибальській, 19-А з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Муха О.О. просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Захисник зазначає що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 325098 від 05 серпня 2019 року, то захисник зазначає, що у суті інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не вказано слово «огляду», а також якими були дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Також апелянт вказує, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за відсутності двох свідків, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Крім того, як зазначає захисник, ОСОБА_1 також не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вказано лише про відмову від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер».

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то захисник звертає увагу на те, що за рішенням суду була проведена судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза на підставі чого був складений висновок експерта від 21 лютого 2020 року № 32176/19-52/4439/20-52.

Так, захисник зазначає, що наведеним висновком експерта серед іншого було встановлено, що у момент первинного контакту автомобіль «RenaultDokker», з номерним знаком НОМЕР_2 перестроювався.

При цьому, експертизою також встановлено, що ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог ПДР України та не порушував їх, а ДТП, як вказує апелянт, сталося внаслідок порушення водієм автомобіля «RenaultDokker», з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_4 п. 10.1, 10.3 ч. 1 ПДР України.

Наведений висновок експерт ОСОБА_5 підтримав у судовому засіданні та відповів на всі питання суду та сторін, однак, як зазначає захисник, в оскаржуваній постанові суд не навів жодних доводів чому висновок експерта був відхилений.

Поряд з цим апелянт також звертає увагу на те, що бланк на якому був складений протокол про адміністративне правопорушення був виданий поліцейському ОСОБА_6 , що свідчить про те, що поліцейський ОСОБА_7 , який складав протокол, отримав його незаконно.

В апеляційній скарзі захисник також зазначає, що суд порушив право ОСОБА_1 на справедливий суд, оскільки допустив до участі у судових засіданнях Мітяй О.М., як представника потерпілого, оскільки жодних документів на представництво Собка Р.В. в матеріалах справи немає.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мухи О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника потерпілого Воляника С.Б., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи прийняте судом рішення, захисник зазначає, що ОСОБА_1 не було у встановленому законом порядку запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, а також у медичному закладі, а наявні в матеріалах справи пояснення свідків стосуються лише відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер».

Наведені доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого можуть бути будь-які фактичні дані щодо адміністративного правопорушення, що містяться в поясненнях потерпілих, свідків. КУпАП не обмежує суд в питанні оцінки доказів, зокрема таких, які містяться в письмових поясненнях свідків.

Із досліджених апеляційним судом пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

В той же час, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 325098 від 05 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, про що останні засвідчили своїм підписом у відповідній графі.

Також, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції із якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків пропонувалось пройти огляд для визначення стану сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» так і у лікаря нарколога, на що останній відмовився.

Таким чином, наявність неточності в письмових поясненнях свідків, які заповнені в заздалегідь надрукованих бланках, де зазначено про відмову від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» не спростовує відомостей які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

Щодо відсутності у протоколі слова «огляду», про що зазначає захисник, то апеляційний суд вважає наведене технічною опискою працівника поліції, яка жодним чином не вплинула прийняте судом рішення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

Отже, відмова водія від проходження відповідно до п. 2.5 ПДР України огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

В той же час, ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд не в повній мірі з`ясував усі обставини справи та не дав належної оцінку доказам, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення і схеми місця ДТП, зіткнення автомобіля «ToyotaCamry» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем «Renault» з номерним знаком НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 відбулося на вулиці Набережно-Рибальській у другій смузі руху.

За встановленими судом фактичними обставинами ОСОБА_1 , всупереч вимогам пунктів 12.1 та 13.1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», який рухався попереду, внаслідок чого транспорті засоби отримали пошкодження.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 безпосередньо після ДТП, а також його пояснень в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи, зіткнення транспортних засобів сталося внаслідок того, що водій автомобіля «Renault» на дуже близькій відстані перед його автомобілем змінив напрямок руху, перелаштовуючись з третьої у другу смугу руху, в результаті чого він, ОСОБА_1 , не міг запобігти зіткненню транспортних засобів.

В той же час водій автомобіля «Renault» ОСОБА_4 в суді першої інстанції, а також в апеляційному суді дав пояснення, що рухаючись по вулиці Набережно-Рибальській у м. Києві в другій смузі руху, напрямку руху не змінював, та наближаючись до перехрестя з вул. Електриків перед світлофором почав знижувати швидкість і в цей час відчув подвійний удар в задню частину автомобіля.

Оскільки пояснення водіїв - учасників ДТП містять суттєві відмінності щодо обставин виникнення ДТП, судом була призначена судова автотехнічна експертиза, яка міститься в матеріалах провадження.

Відповідно до висновку експерта пояснення водіїв про обставини і механізм розвитку дорожньої пригоди: ОСОБА_4 є неспроможними з технічної точки зору; ОСОБА_1 є спроможними з технічної точки зору.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_1 мав діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР. Експерт дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці не вбачається невідповідностей вимогам ПДР з технічної точки зору, у тому числі п. 12.3 ПДР. Також експертом зроблений висновок про те, що з технічної точки зору причинний зв`язок між діями водія ОСОБА_1 і виникненням ДТП - відсутній.

Апеляційний суд зазначає, що жодний доказ немає наперед встановленої сили і оцінюється судом в сукупності з іншими доказами на предмет належності, достовірності, допустимості та взаємозв`язку.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, суд виклав у ній наведений висновок експерта, проте не дав йому жодної оцінки та не мотивував у своєму рішенні чому цей доказ він не приймає.

В той же час апеляційний суд вважає, що висновок експерта Гутника В.І. від 21 лютого 2020 року № 32170/19-52/44339/20-52, який проводив експертизу на підставі рішення суду та попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, є належним та допустимим доказом.

Для дослідження експерту були надані матеріали справи, в якій містяться докази та всі вихідні данні, необхідні для повного дослідження обставин ДТП відповідно до поставлених перед експертом запитань. Експертом зроблений висновок, що на момент зіткнення транспортних засобів автомобіль «Renault» перебував одночасно на двох смугах - лівою частиною на третій смузі руху, а правою - на другій смузі та розташовувався під незначним кутом вправо до осьової лінії дороги. У цей же момент автомобіль «Toyota Camry» перебував на другій смузі руху та розташовувався вздовж осьової лінії і був зорієнтований в напрямку вул. Електриків.

Отже, висновок експерта узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 , схемою місця ДТП, даними про локалізацію пошкоджень транспортних засобів та іншими доказами, наявними в матеріалах справи. Тому відсутні підстави ставити наведений висновок під сумнів.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час її перегляду апеляційним судом не отримано доказів того, що ОСОБА_1 був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, відтак не спростовані його доводи, що про те, що виїзд автомобіля «Renault» на його смугу руху був для нього настільки неочікуваним, що він не міг запобігти зіткненню транспортних засобів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Мухи О.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун