Єдиний унікальний номер 448/189/21
Провадження № 3/448/131/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Шегині» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною, військовослужбовця (солдата) строкової служби (за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії) відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В) ВПС «Шегині» І категорії (тип Б),

за ч.2 ст.172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем (солдатом) строкової служби (за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії) відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В) ВПС «Шегині» І категорії (тип Б), в період з 13:30 год. по 20:30 год. 12.02.2021 року спільно із солдатом ОСОБА_2 виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль». В період з 16:50 год. по 17:20 год., 12.02.2021 року начальником відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) Львівського прикордонного загону підполковником ОСОБА_3 спільно з заступником начальника відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) з персоналу Львівського прикордонного загону капітаном ОСОБА_4 під час здійснення перевірки порядку організації служби прикордонним нарядом було встановлено: прийом ділянки під охорону прикордонним нарядом не здійснювався, вищевказані військовослужбовці строкової служби знаходились не на місці несення служби.

Такими своїми діями солдат ОСОБА_1 свідомо допустив невиконання наказу на охорону державного кордону, чим порушив вимоги підп.1 п.7 розділу 2 (під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону); підп.6 п.11 розділу 2 (прикордонним нарядам забороняється: залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби) або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби, а також змінювати маршрут руху, крім випадків, передбачених п.10 глави 2 цього розділу) та вимоги підп.2, 3, 4 п.5 ст.1 розділу 2 (старший наряду зобов`язаний: організувати службу прикордонного наряду відповідно до одержаного наказу; неухильно стежити за дотриманням складом прикордонного наряду дисципліни та правопорядку; забезпечити готовність до дій і пильне несення служби прикордонним нарядом) «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року №1261 та п.1 ст.11 розділу 1 (свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок) Закону України «Про Статус внутрішньої служби ЗСУ» 548-XIV від 1999 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та підтвердив обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що розуміє, що порушив правила несення прикордонної служби, однак вчинив це через те, що у вказаний день і час були несприятливі погодні умови (мороз, опади снігу) і у зв`язку з переохолодженням організму та намоканням ніг вони зійшли з маршруту, щоб погрітись. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Крім зізнання, факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №136044 від 13.02.2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 13.02.2021р.; витягом з книги прикордонної служби відділення прикордонної служби «Циків» (тип В) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) від 11/12 лютого 2021 року; витягом з розділу «Список особового складу» відділення прикордонної служби «Циків» (тип В) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б), та іншими документами, доданими до протоколу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії особи, що склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останнього та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у порушенні правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, що передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У відповідності до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення (вказане правопорушення вчинене через несприятливі погодні умовами), особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем служби, ступінь його вини та майновий стан (є військовослужбовцем (солдатом) строкової служби (за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії)); обставину, що пом`якшує відповідальність щире розкаяння, що свідчить про усвідомлення останнім факту вчинення ним адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність; що дії ОСОБА_1 не завдали значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам і це порушення не потягло за собою будь-яких тяжких наслідків, які б негативно вплинули на права і свободи громадян, а тому, з врахуванням вищенаведеного та з метою виховання особи в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.22 КУпАП має місце малозначність вчиненого та можливість звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , обмежившись усним зауваженням.

Частиною 2 ст.284 КУпАП передбачено, що при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Отже, провадження по справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, слід закрити.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір накладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку немає підстав для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.22, 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак