ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, з вищою освітою, хімік, викладач хімії, маючу на утриманні малолітню дитину, працюючу в Центрі соціального обслуговування Соборного району, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження по справі закрито.

ОСОБА_1 визнано винуватою в тому, що вона близько 13:00 години 15.10.2021 року перебуваючи за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до матері ОСОБА_2 , а саме ображала що її заберуть до психіатричної лікарні, внаслідок чого у останньої погіршився стан здоров`я. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки судом першої інстанції в повній мірі не було прийнято до уваги, що у неї з її матір`ю конфлікт було вичерпано, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснювала,що її мати постійно провокувала на конфлікт, що і підтверджують сусіди в своїх поясненнях. Вважає, що суд розглядав справу не об`єктивно, не взяв до уваги докази невинуватості, а лише розглянув справу з обвинувальним ухилом.

На її думку, протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушеннями, остільки в матеріалах справи відсутні відеозаписи з бодікамер поліцейських, відсутні докази погроз з її сторони на адресу матері.

На її думку, в матеріалах справі відсутні дані, що їй було роз`яснено процесуальні права.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження її вини за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 просила задовольнити її апеляційну скаргу, а постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.1732 КУпАП, вчинення домашнього насильства, - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №855059 від 15.10.2021 року, відповідно до яких ОСОБА_1 близько 13:00 годин 15.10.2021 року, перебуваючи за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до матері ОСОБА_2 , ображала, що її заберуть до психіатричної лікарні, внаслідок чого у останньої погіршився стан здоров`я.

Протокол складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 була ознайомлена, про що свідчить її підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про те, що приблизно о 13:00 годин 15.10.2021 року за адресою АДРЕСА_2 , її донька ОСОБА_1 почала з нею конфлікт без будь-яких на те причин, ображала психічно хворою та, що в будь-якому випадку помістить її до психіатричної лікарні. Своїми діями ОСОБА_1 причинила їй душевні хвилювання, та її стан погіршився.

- відомостями з рапорту поліцейського, в якому зазначено, що прибувши за викликом до місця проживання ОСОБА_2 , до них одразу підійшла ОСОБА_1 та повідомила, що у неї з матір`ю виник конфлікт, та з цього приводу її мати викликала поліцію. ОСОБА_1 одразу виявила бажання надати пояснення, та зазначила, що мати стосовно неї вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру, що проявилось у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах пошкодити майно, та те, що вона не пустила свою доньку до квартири, щоб забрати свої речі. Далі працівники поліції зайшовши до квартири де перебувала ОСОБА_2 , яка повідомила, що донька ОСОБА_1 постійно провокує конфлікти та погрожує примусово помістити її до лікарні, остільки вважає її психічно хворою.

Окрім того, в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснила, що у неї з матір`ю дійсно виникають конфлікти, себе винною не вважає, остільки саме її матір створює провокації.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та не дотримався вимог ст. 252 КУпАП, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, належним чином встановив фактичні обставини оцінив зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, перевірив всі доводи, в тому числі і аналогічно наведеним в апеляційному суді.

Доводи апеляційної скарги про те, що конфлікт з потерпілою вичерпано, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується наведеними в постанові доказами, які обґрунтовано визнані належними та достатніми.

Є безпідставними і доводи ОСОБА_1 про порушення її процесуальних прав, адже з наявних матеріалів вбачається, що їй належно було роз`яснено права та обов`язки.

У суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. Всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови районного суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко