ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 Справа №607/344/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстром дорожніх робіт ТОВ «ТБУ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 423002 від 08.01.2021 року, 12.12.2020 року о 05 год. 40 хв. в м.Тернополі по вул. Тернопільська,8Б ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме: майстром дорожніх робіт ТОВ «ТБУ» порушив правила, норми та стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, не прийняв своєчасних заходів щодо безпечних умов для руху, що призвело до створення аварійної обстановки та пошкодження транспортного засобу «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме під час проведення дорожніх робіт спеціалізованим автомобілем, який здійснював посипку дорожнього покриття вилетів камінь, внаслідок чого пошкодив праве скло біля дзеркала заднього виду автомобіля «Nissan Leaf», що стало супутньою причиною ДТП. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5 ПДР, п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», п.11 Постанови КМУ №198, Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, ДСТУ 8749 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місці проведення дорожніх робіт», за що передбачена відповідальність, згідно ч.4 ст.140 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністратвивної відповідальності адвокат Ороновська О.М. просить закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, оскільки встановлено ряд неточностей та розбіжностей між поясненнями потерпілої особи та матеріалами, які складали уповноважені працівники поліції, а також немає доказів того, що скло автомобіля, який належить потерпілому ОСОБА_2 пошкоджено в результаті роботи транспортного засобу, який здійснював посипку дорожнього покриття.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що вважає винним у вчиненому правопорушенні саме ОСОБА_1 та просить притягнути його до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Ороновської О.М., потерпілого ОСОБА_2 , оцінивши наявні докази по них, суд приходить до переконання про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи, про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст.140 КУпАП, яка передбачає відповідальність за за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт, передбачені частинами першою, другою або третьої цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.44-3 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Спираючись на викладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 423002 від 08.01.2021 року додані рапорти працівників УПП в Тернопільській області ДПП, схему місця ДТП, яка сталася 12.12.2020 року о 05 год. 40 хв. в м.Тернополі по вул. Тернопільська 8б/8г, письмові пояснення ОСОБА_2 від 12.12.2020 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 12.12.2020 року, інформація з ТОВ «Техно-Буд-Центр» від 24.12.2020 року та робоча інструкція бригадира.

Оглядом та вивчення матеріалів, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що у поданих документах існують розбіжності щодо дати вчинення адміністративного правопорушення.

Так, у рапорті інспектора взводу роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Пришляк Т. вказано, що, ймовірно, подія відбулася о 05 год. 40 хв. 12.12.2020 року під час розсипання піщано-соляною сумішшю проїжджої частини дороги, натомість, у рапорті ст. інспектора відділу розшуку та ОМ ДТП УПП в Тернопільській області Профецького І. зазначено, що подія мала місце 12.12.2020 року біля 09 год.24 хв., коли з-під автомобіля дорожньої служби, який здійснював посипання дорожнього покриття в м.Тернопіль по вул. Тернопільська,8Б, вилетів камінь, внаслідок чого було розбито праве скло біля дзеркала заднього виду автомобіля потерпілого.

Водночас, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі встановлено, що 12.12.2020 року об 11 год. 22 хв. в м.Тернополі по вул. Тернопільська, 8Б під час проведенням дорожніх робіт із посипання піском із спеціалізованого автомобіля вилетів камінь, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 . Попри вказане, у протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, зазначено 05 год. 40 хв. 12.12.2020 року.

Оскільки однією з ознак складу адміністративного правопорушення є об`єктивна його сторона, яка включає в себе, в тому числі, і місце та час його вчинення, саме тому час є важливим елементом складу правопорушення та підлягає доказуванню в адміністративному судочинстві.

Окрім того, відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 та рапортів працівників поліції виявлено спеціалізований автомобіль, за роботу якого, як пізніше встановлено, відповідав бригадир ОСОБА_1 та вказаний транспортний засіб проводив дорожні роботи, що полягали у посипанні доріг піском. Вказаний факт встановлювався, за допомогою відеонагляду з камер відеоспостереження, відеоматеріали яких не додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки у матеріалах адміністративної справи немає доказів того, що в результаті роботи машини, яка здійснювала посипку піску на дорожнє покриття заподіяно збитки автомобілю «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді розбитого скла, а тому суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 майстра (бригадира) дорожніх робіт у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП. На переконання суду, на припущеннях, зроблених в даному випадку, не може грунтуватися обвинувачення особи ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, а саме для встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками для ОСОБА_2 у виді розбитого скла у транспортному засобі, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.140 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, тому провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 140, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 140 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич