П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митниці Дунаса М.О., які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, постійно прожива: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

встановив:

20 жовтня 2020 року приблизно о 02 годині 50 хвилин до зони митного контролю митного поста «Рава-Руська» у напрямку руху з України до Республіки Польща по смузі руху «зелений коридор» в`їхав транспортний засіб особистого користування «ВМW ХЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 . При здійсненні митного контролю автомобіль було виведено із загального потоку та скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів. Під час проведення митного огляду автомобіля виявлено чотири прихованих від митного контролю оптичних приціли (бувший у використанні оптичний приціл з маркуванням «АRMASIGHT 140172/53», бувший у використанні оптичний приціл з маркуванням «Debal-490 nіght vision, mоdеl: dedal-490-DK3(100)/bw, serial nо: 120077, field assembled: RU в чохлі, бувший у використанні оптичний приціл з маркуванням «Debal -Т4.322 Рrо # 104175» в чохлі, бувший у використанні оптичний приціл з маркуванням «Debal-450 nіght vision, mоdеl: dedal-450-С, sеrial nо: 44557, field assembled: RU» в чохлі), а саме: під днищем автомобіля на запасному колесі два оптичних приціли, за боковою обшивкою в багажному відділенні один оптичний приціл та на дні сумки замотаний в тканину і поліетиленовий пакет та прикритий зверху цукерками один оптичний приціл.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, зокрема відомостями про скерування рекомендованого потового повідомлення та повідомлення на електронну адресу. З протоколу вбачається, що громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 відомо про скерування справи на розгляд до суду, а також про час, дату та місце розгляду справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, а також дату, час, місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи, вважаю можливим провести розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши представника митниці, пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 та частиною 4 ст.366 МК України, передбачено, що канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно наявних у матеріалах справи доказів громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 , обравши зону митного контролю «червоний коридор», вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення товарів, що доводиться дослідженими в ході розгляду справи:

-протоколом про порушення митних правил №2091/20900/20 від 20.10.2020 року, яким зафіксовано факт порушення;

-письмовими поясненнями громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 , згідно яких він не заперечує належність товару йому та факт його перевезення через митний кордон;

-актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу копією контрольного талону та фото таблицею до нього;

-описом предметів, вилучених у громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 ;

-копією паспорта водія;

-контрольним талоном для проходження по «червоному коридору»;

-копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

-висновком експерта за результатами проведення експертизи, згідно якого загальна вартість предметів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил становить 286 916,00 гривень.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими. Зокрема, вказані докази доводять факт перетину митного кордону громадянином Республіки Польща ОСОБА_1 , спосіб перетину, факт виявлення вилученого товару, його найменування, ознаки та вартість.

Згідно ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого.1 ст.483 МК України доведена повністю.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Така позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення, суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких, кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, даних про особу порушника, відсутності відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступеня вини, способу вчинення правопорушення, враховуючи мету призначення покарання та співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості предметів правопорушення, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Також, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

Крім цього, статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 гривень.

Також, на підставі ст. 519 МК України, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 286916 гривень 00 копійок.

Вилучений згідно протоколу №2091/20900/20 від 20.10.2020 року товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 85,39 гривень.

Стягнути з громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454,00 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.