КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Суддя - Кулікова С.В.
№ 33/824/5733/2021
П О С Т А Н О В А

м. Київ Справа № 757/1531/18-п

16 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Кулікової С.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року, в якій просив скасувати постанову та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 20 січня 2021 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову він та його представник не отримали, до справи залучені не були, про існування постанови він дізнався під час розгляду іншої справи № 757/1533/18-ц в судовому засіданні 08 жовтня 2021 року. Крім того, не погоджуючись із постановою він оскаржив її в апеляційному порядку, в інтересах якого апеляційна скарга була подана адвокатом Головненком Д.О. Постановою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційна скарга адвоката Головненка Д.О. в інтересах ОСОБА_1 повернута особі, яка її подала. Постанова Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року була отримана представником потерпілого - адвокатом Головненком Д.О. 25 листопада 2021 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2018 року матеріали про адміністративне правопорушення надійшли до Печерського районного суду міста Києва.

З постанови Печерського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року про призначення у справі експерта вбачається, що ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи 27 червня 2018 року (а.с. 19).

Крім того, 07 грудня 2018 року ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про призначення у справі автотехнічної експертизи (а.с. 32).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений про судове засідання, призначене на 20 серпня 2019 року (а.с. 53).

З розписок, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про судові засідання, призначені на 26 вересня 2019 року, 05 листопада 2019 року, 05 грудня 2019 року, 29 січня 2020 року (а.с. 55, 64, 68, 71)

Оскаржувана постанова винесена Печерським районним судом міста Києва 20 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу подано лише 06 грудня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови судді.

У суді апеляційної інстанції при дослідженні підстав пропуску строку на апеляційне оскарження встановлено, що обставини на які посилається скаржник, спростовуються наявними у справі доказами. При цьому, скаржником не надано будь-яких доказів того, що перешкоджало оскаржити постанову суду першої інстанції від 20 січня 2021 року у строки встановлені КУпАП, враховуючи, що він був обізнаний про перебування справи в суді, брав участь у судових засіданнях, та в ЄДРСР оскаржувана постанова була оприлюднена 02 лютого 2021 року.

Будь-яких інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року скаржником надано не було, а тому наведені ним причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи вищевикладене, зазначені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кулікова С.В.