Справа № 617/2115/21
Провадження № 3/617/613/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року

Суддя Вовчанського районного суду Харківської області Петрова Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 707688 від 29.11.2021, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КпАП України, а саме: не належним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушує дисципліну на уроках, не виконує домашнє завдання, на перервах лається нецензурною лайкою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу її проживання, вказану у матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

При цьому суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 , не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суддя виходить із наступних обставин.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП згідно диспозиції цієї статті визначається, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмежень законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Надані до суду матеріали не містять доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків по вихованню її неповнолітнього сина.

У протоколі не зазначено, у чому саме виражається ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього дитини, тобто не відображена об`єктивна сторона даного правопорушення.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не зазначено місце та час вчинення правопорушення, до матеріалів справи не додано ані пояснень правопорушника, ані пояснень свідків, документів, які посвідчують особу правопорушника.

Надані до суду матеріали не містять доказів та належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення, що не відповідає принципам законності та суперечить вимогам ст.ст.7, 9 КУпАП.

Також, не є доведеною суб`єктивна сторона правопорушення, яка характеризується наявністю вини особи у вчиненому правопорушенні.

Згідно змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, отже, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останньої.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.8, ст. 184, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя Н.М. Петрова