ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року Провадження № 3/425/202/21

Справа № 425/216/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 28січня 2021 року надійшов протокол серії ВАБ № 330873 від 19 січня 2021 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи Держави Україна в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що 19 січня 2021 року о 16 годині 10 хвилин, будучи власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 не забезпечив приміщення вказаного магазину централізованим збором використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), чим порушив пункт 2 підпункт 14 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

На основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол, доказу, а також у його сукупності з іншими доказами, суд встановив наступні обставини:

ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як фізична особа-підприємець (а.с. 6). Місцем здійснення ним своєї господарської діяльності є магазин «BZ», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 5).

Дев`ятнадцятого січня 2021 року, в приміщенні магазину «BZ», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , поліцейськими була здійснена перевірка, під час якої було виявлена відсутність окремих контейнерів (урн) для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту (а.с. 1,9).

І того ж дня, у зв`язку з незабезпеченістю приміщення магазину централізованим збором використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), що було порушенням підпункту 14 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, станом на 19 січня 2021 року, поліцейським, відносно власника магазину ОСОБА_1 , був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП (а.с. 1).

І на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_1 означене адміністративне правопорушення, застосовуючи наступні норми матеріального права, суд дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

І, серед іншого, в силу положень частини 1 статті 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Положеннями статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів).

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема підпунктом 14 пункту 2, на період дії карантину була заборонена діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Суд вже вказував на те, що за положеннями частини 1 статті 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 , являється порушення не будь-яких правил, а саме правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, об`єктивною стороною цього правопорушення є: або порушення правил щодо карантину людей, або порушення санітарно-гігієнічних правил і норм, або порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, які при цьому (тобто, кожне з яких), передбачене Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" чи іншими актами законодавства, а також порушення рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (як окреме діяння).

Поліцейським у протоколі від 19 січня 2021 року, складеному відносно ОСОБА_1 не зазначено які саме правила, чи то правила щодо карантину людей, чи санітарно-гігієнічні, чи санітарно-протиепідемічні правила порушив ОСОБА_2 або, що він порушив якесь рішення органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, в зазначеному протоколі поліцейським не зазначена і не доведена доказами кваліфікація діяння ОСОБА_3 згідно з об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Але питання кваліфікації діяння будь-якої людини, як адміністративного правопорушення (і його проведення, і його доказування), є першочерговим завданням поліцейського, оскільки в силу положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу положень частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення, уповноваженою на те посадовою особою, складається протокол. А згідно з частиною 2 цієї ж статті, він складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Таким є загальний порядок початку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, у даному випадку, саме поліцейський повинен був встановити наявність і події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП в діяннях ОСОБА_1 для чого, поліцейський повинен був встановити та на підставі частини 1 статті 256 "зміст протоколу про адміністративне правопорушення" обов`язково зазначити у протоколі які ж саме правила порушив ОСОБА_2 своїм діянням. Чи то правила щодо карантину людей, чи санітарно-гігієнічні, чи санітарно-протиепідемічні правила або, що він порушив рішення органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак з огляду на зміст протоколу, в якому поліцейський повинен був зазначити суть правопорушення, тобто власне і вказати які ж саме правила чи яке конкретно рішення органу місцевого самоврядування порушив ОСОБА_2 , він цього не зробив.

Що стосується суду, то його функція і роль полягає в іншому. Обов`язок суду (у справах про адміністративні правопорушення) перевірити чи є в діянні людини усі ознаки того складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого його підозрює поліцейський, і здійснити це суд може тільки в межах вже здійсненої поліцейським кваліфікації яка, у цій справі, полягає у визначенні порушення тих правил і того рішення органу місцевого самоврядування, які передбачені частиною 1 статті 44-3 КУпАП і які міг порушити ОСОБА_2 . Але поліцейський цього не зробив.

Відповідно до положень частини 1 статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Тому суд не може перебирати на себе функції інших органів влади, зокрема й функції виконавчої влади в особі посадових осіб поліції функцією яких, серед іншого, є визначення наявності в діянні конкретної людини складу того чи іншого адміністративного правопорушення. Тобто суд не має права з власної ініціативи здійснювати кваліфікацію діяння людини, суд може тільки перевірити правильність вже здійсненої кваліфікації.

А зміст наданого суду протоколу вказує на те, що поліцейський не визначив наявність в діянні ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, оскільки не визначив які ж саме правила або яке ж саме рішення органів місцевого самоврядування з тих, що передбачені частиною 1 цієїстатті він порушив.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого ним 15 січня 2021 року, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя Д.С.Коваленко