ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Полку управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду з Полку управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_1 24.07.2021 року о 12 годині 59 хвилин, в м. Одеса по вул. Генуезька №24а/2, керував транспортним засобом Volvo XC90, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер Алкотест 7510 «ARLM-0393» та в закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано відеозаписами 1390; 1866; 1401; 1090, чим порушив п.п. 2.5 ДР України.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №021952 від 27.07.2021 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник правопорушника ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 08.12.2021 року надав до суду клопотання про закриття провадження по справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, мотивуючи свої вимоги ти, що:

-матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України;

-від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся. Обвинувачення зазначене в протоколі є нечітким та незрозумілим;

-ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд як на приладі «Драгер» та у лікаря-нарколога, однак працівники поліції йому відмовили (при цьому протокол відносно останнього працівниками поліції ще не складався);

-ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, а також правові наслідки складання протоколу, суть обвинувачення;

-невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, що унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення;

-поліцейський у встановленому порядку не направив ОСОБА_2 до лікаря-нарколога для проведення відповідних досліджень на стан сп`яніння;

-поліцейським було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності;

-ОСОБА_1 не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суддя приходить до наступних висновків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею належним чином надано правову оцінку наявним в матеріалах адміністративної справи доказам, як і факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суддя критично відноситься до письмового клопотання представника ОСОБА_1 щодо закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як з його пояснень вбачається, що ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративного стягнення, хоча вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №021952 від 27.07.2021 року; відеозаписом з місця події та іншими матеріалами справи.

Крім того, суддею встановлено, що всі обставини, що зазначені в клопотанні представника ОСОБА_1 щодо закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, спростовується відеодоказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_1 при співробітниках поліції 24.07.2021 року знаходився за кермом транспортного засобу Volvo XC90, державний номер НОМЕР_1 , та здійснював рух; співробітники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я, на що останній зазначав, що він знаходиться в відділку поліції в якості пішохода та прямої згоди на огляд сп`яніння поліцейським не надав; ОСОБА_1 було роз`яснено в повному об`ємі його права та обов`язки згідно ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України; протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №021952 від 27.07.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складений поліцейським з дотримання ст.256 КУпАП; процедура огляну на стан алкогольного сп`яніння була проведення з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Таким чином, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2021 року о 12 годині 59 хвилин, в м. Одеса по вул. Генуезька №24а/2, керував транспортним засобом Volvo XC90, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер Алкотест 7510 «ARLM-0393» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.п. 2.5 ДР України. Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП за це правопорушення на особу накладається стягнення на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 130, 221, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на користь держави в сумі 454 гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова