Справа №155/933/21
Провадження №3/155/429/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2021 м.Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., за участю ОСОБА_1 та його захсиника - адвоката Овсієнка С.А., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 22.06.2021 року о 20 годині 37 хвилин в с. Красів по вул. Набережній ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ державні номерні знаки НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, суду показав, що за вказаного в протоколі місця та часу їхав на луг де займався косовицею, куди згодом під`їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він погодився на проходження такого огляду проте з результати не згідний, оскільки вважає, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння.

Поліцейський ФПП ВП№2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП Бочковський Н.В., який складав адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі та показав, що свідки під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не залучалися, технічні засоби відеозапису не застосовувалися.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захсиника, пояснення працівника поліції, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386942 від 22.06.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ державні номерні знаки НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено квитанцію технічного приладу «Drager» Alcorest 6810 ARBL0490 за результатами тесту якого встановлено позитивну пробу 2,52‰.

Згідно з положеннями ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Досліджений у в судовому засіданні відеозапис, що міститься на оптичному диску долучений до матеріалів справи не містить доказу виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП.

Окрім цього, з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ньому відсутні відомості про свідків, які повинні були бути присутні на місці події під час проведення огляду, а також відсутні будь-які письмові пояснення свідків.

Залучення поліцейським свідків під час огляду водія на стан сп`яніння також передбачений і вимогами пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), згідно якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, працівники поліції під час огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 повністю проігнорували як вимоги вищевказаної Інструкції так і положення ч.2 ст.266 КУпАП.

Вимогами ч.5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням приписів ч.5 ст.266 КУпАП суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ч.2 ст.266 КУпАП та Інструкції, а тому є недійсними.

Враховуючи наведене та те, що при складанні матеріалів відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було допущено істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, а також те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а визнання винуватості не може ґрунтуватися на припущеннях, прихожу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.130 КУпАП, керуючись ст.247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв