Справа № 177/1611/21
Провадження № 3/177/697/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2021 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

офіційно не парцевлаштованого

за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.11.2021 об 11 год. 05 хв. по вул. Толстого біля будинку № 7 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області провадив господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме надавав послуги перевезень пасажирів у кількості 7 осіб, за маршрутом «Ринок вул. Толстого ГРП», на транспортному засобі Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст. 29, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», вчинивши правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове зсідання не з`явився.

Інтереси ОСОБА_1 захищала адвокат Галач Т.М., яка надала суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, просила суд закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, з підстав вказаних у запереченні.

Вважала відсутніми дані про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, відсутніми ознаки систематичності та мети такої діяльності одержання прибутку, а також вказувала на відсутність пояснень свідків. Вказувала про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії. Зазначала про не з`ясування працівниками поліції того, на якій підставі ОСОБА_1 управляв транспортним засобом, власником якого є інша особа. Захисник вказувала про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за два правопорушення одночасно, а саме за здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та здійснення господарської діяльності без ліцензії, що є взаємовиключними. Постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 478001 за ч.2 ст. 126 КУпАП захисник вважала неналежним доказом, у зв`язку з не зазначенням у протоколі.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП в діях ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 14 ГК України, ліцензування, патентування певних видів господарської діяльності та квотування є засобами державного регулювання у сфері господарювання, спрямованими на забезпечення єдиної державної політики у цій сфері та захист економічних і соціальних інтересів держави, суспільства та окремих споживачів. Відносини, пов`язані з ліцензуванням видів господарської діяльності, регулюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЗУ «Про автомобільний транспорт», автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Статтею 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Для автомобільного перевізника такими документами є ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до п. 24 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», серед інших видів діяльності, ліцензуванню підлягає діяльність з перевезення пасажирів, в тому числі автомобільним транспортом.

Відповідно до протоколу, наданого на розгляд суду, в вину ОСОБА_1 ставиться провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та здійснення господарської діяльності щодо перевезення пасажирів автомобільним транспортом без отримання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Незалежно від невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення, його вина підтверджується доказами, зібраними уповноваженим суб`єктом та наданими суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується слідуючими доказами по справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 217326 від 03.11.2021, який складений уповноваженою особою із зазначенням обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме здійснення ним господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобільним транспортом, з застосуванням автомобілю Мерседес Бенц днз НОМЕР_1 . Протоколом зафіксовано факт перевезення останнім 7 пасажирів по маршруту «Ринок-вул. Толстого ГРП», без реєстрації суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії, отримання якої на даний вид діяльності є обов`язковим в силу закону. Протокол містить підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому процесуальних прав, в тому числі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він власноручно зазначив, що 03.11.2021 в с. Лозуватка по вул. Толстого надавав послуги з перевезення пасажирів автобусом Мерседес Бенц 661-23 АЕ, з ціною проїзду 7 грн. Зазначав, що про необхідність реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання ліцензії, не знав;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.11.2021, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 121 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 керував автобусом, без посвідчення водія, не маючи права керування транспортним засобом, без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 7);

- рапортом працівника поліції, в якому зафіксовано факт зупинення автобусу Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . На автобусі були відсутні покажчики інформації для пасажирів, ОСОБА_1 пояснював, що здійснює перевезення пасажирів за сполученням в с. Лозуватка «Ринок-вул. Толстого ГРП», поліса ОСВНТЗ та посвідчення водія не отримував, не мав схеми маршруту. На момент перевірки в салоні автомобілю були 7 пасажирів, які в ході спілкування пояснювали, що вони регулярно користуються послугами зазначеного автобусу, сплачуючи визначену плату за проїзд -7 грн. В офіційних державних реєстрах відсутні інформація щодо ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання та інформація щодо отримання ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів на автобус Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1 ;

- відеозаписом факту порушення, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1 в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, при цьому в салоні автобусу перебували пасажири, малася наліпка з зазначенням вартості проїзду 7 грн., пасажири наявні в салоні автобусу повідомили, що постійно користуються послугами перевезення на вказаному маршруті, сплачуючи плату за проїзд 7 грн.

На відеозаписі зафіксовано пояснення самого ОСОБА_1 , який спочатку зазначав, що працює на господаря, який забрав у нього права на керування транспортним засобом, а згодом повідомив, що посвідчення водія не отримував, лише має отримати таке посвідчення. Крім цього, сам ОСОБА_1 вказував, що його діяльність по перевезенню пасажирів є систематичною, близько 8 маршрутів в день, що також зафіксовано відеозаписом з місця події.

Будь-яких даних щодо перебування його в трудових відносин з іншою особою, що є перевізником, він працівникам поліції не повідомляв, не надано таких даних і суду.

Вище вказані докази в їх сукупності спростовують твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази систематичності господарської діяльності та отримання прибутку від неї. Не заслуговують на уваги й доводи про те, що ОСОБА_1 ставиться в вину взаємовиключні правопорушення, адже вище вказаними докази підтверджено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності та крім цього, здійснював діяльність, яка підлягає ліцензування відповідно до закону, без отримання відповідної ліцензії. Кожне з вказаним правопорушень доведено перед судом, вказані правопорушення охоплюються диспозицією ч.1 ст. 164 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що працівниками поліції не з`ясовано, на якій правовій підставі ОСОБА_1 керував вищевказаним автомобілем, не заслуговують на увагу, оскільки вказана обставина - підстава для керування вказаним транспортним засобом, не спростовує факту правопорушення визначеного ч.1 ст. 164 КУпАП. Сам ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції та не надав доказів про те, що він є найманим працівником, який здійснює діяльність щодо перевезення пасажирів за трудовим договором. Не надано відповідних доказів і суду.

Дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведення поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП за ознакою провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, ступінь вини, відсутність обставин що пом`якшують і обтяжують його відповідальність та приходить до висновку, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Будь-яких даних, що вилучення грошей, одержаних від перевезення пасажирів, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим питання про їх конфіскацію судом не вирішується. Не вирішує суд й питання про конфіскацію автомобілю, що використовувався як знаряддя вчинення правопорушення, оскільки суду не надано доказів його належності саме ОСОБА_1 .

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на як накладено таке стягнення.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 164 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В.Березюк