Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Москалик Т.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Шміда В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Шміда В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З матеріалів провадження слідує, що 21.12.2020 року о 00 год. 08 хв. гр. ОСОБА_1 по вул. Макарова, 56, в м. Рівне, керував транспортним засобом марки «DODJE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер № 0297» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Шмід В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення інкримінованого правопорушення. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували факт виконання ОСОБА_1 функцій водія під час руху транспортного засобу «DODJE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_2 .

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 19.02.2021 року (а.с.12).

Копію постанови суду захисник Шмід В.В. отримав 20.09.2021 року (а.с.16).

Апеляційна скарга подана 30.09.2021 року (а.с.28).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Шміда В.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи.

Разом з тим у ході апеляційного розгляду справи встановлено, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджується з доданими до нього матеріалами.

Так, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказав, що 21 грудня 2021 року він разом з дружиною ОСОБА_2 та їх дворічною дитиною їхали по вул. Макарова. За кермом перебувала його дружна ОСОБА_2 , а тому коли їх донька почала плакати вони вирішили здійснити зупинку для того, щоб ОСОБА_2 могла її заспокоїти. В цей час до них під`їхали працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак від проходження такого він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом. Зазначив, що працівники поліції самостійно встановили його особу, оскільки раніше він працював в поліції.

Свідок ОСОБА_2 показала, що 21 грудня 2021 року саме вона керувала автомобілем «DODJE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому коли донька почала плакати вона вирішила здійснити зупинку для того, щоб заспокоїти її. Зазначила, що працівники поліції під`їхали через деякий час після їхньої зупинки. Вказала, що не бачила свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Так, згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції вбачається, що екіпаж патрульної поліції 21.12.2021 року близько 00 год. 35 хв. підійшов до автомобіля «DODJE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані у дворі житлового будинку. Сам ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 стояли на вулиці біля автомобіля.

Цими відеозаписами підтверджено пояснення ОСОБА_1 та показання свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, на момент приїзду поліції і автомобіль перебував у нерухомому стані.

З досліджених відеозаписів не вбачається, що автомобіль «DODJE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_2 рухався або переслідувався поліцейськими. Відсутня на відеозаписах фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль та хто був за кермом.

Також з досліджених відеозаписів не вбачається присутність свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ..

Вказані свідки в судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Таким чином, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_2 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом «DODJE JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь та те, що ОСОБА_2 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову апеляційного суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Шміду В.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Шміда В.В. задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович