ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції в м. Києві Державної патрульної служби
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - не з`ясовано

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києві від Управління патрульної поліції в м. Києві Державної патрульної служби надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2021 серії АА № 302774, в якому зазначено, що 21.10.2021 о 04:00 у м. Києві по вул. Голосіївській після зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відмовився надавати документи, перелічені в. п. 2.1 Правил дорожнього руху, чи будь-які інші документи, які засвідчують особу або підтверджують користування транспортним засобом, а також чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Дії кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

До вказаного протоколу приєднано рапорт інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві від 21.10.2021, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 92681 від 21.10.2021, протокол про адміністративне затримання від 21.10.2021 серії АЗ № 115229, відеозаписи з нагрудних камер співробітників Управління патрульної поліції у м. Києві, вміщені на лазерний компакт диск.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення sms-повідомлення на номер телефону, вказаний у протоколі від 21.10.2021 серії АА № 302774 . Телефонограму з дублюванням у ній тексту повістки за ст. 277-2 КУпАП передати не видалося за можливе, адже номер абонента був неактивний.

Інформація про призначення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи викладене, зважаючи на обмеженість строку розгляду справи за ст. 185 КУпАП та реалізацією судом доступних способів повідомлення ОСОБА_1 про призначення судового засідання і необхідність прибуття до суду, які виявилися безрезультативними, суд (суддя) дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Уважно дослідивши наявні матеріали, і, зокрема, переглянувши на робочому комп`ютері в залі судового засідання відеозаписи, надані Управлінням патрульної поліції в м. Києві Державної патрульної служби, суд (суддя) не вбачає складу адміністративного правопорушення в обставинах, за яких відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 21.10.2021 серії АА № 302774, так як всі обставини, у тому числі вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом". Такі висновки мотивовані наступним.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З наявних матеріалів, які надійшли до суду, не видається за можливе встановити, що ОСОБА_1 була пред`явлена законна й обґрунтована вимога про пред`явлення для огляду документів, передбачених п. 2.1 Правил дорожнього руху, адже на відеозаписі відображено лише вимоги вийти з автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , проголошені у неввічливій формі без пояснення причин, а також дії фізичного характеру, які застосовувалися співробітниками поліції до водія аби примусити його покинути транспортних засіб поза його волею. Моменту проголошення вимоги про пред`явлення до огляду посвідчення водія, технічного паспорта на транспортний засіб відеозапис не містить, так само як і моменту відмови водія їх пред`явити.

При цьому матеріали справи не містять інших фактичних даних, які б дозволити установити неправомірність дії водія, як-то пояснень свідків, пояснень ОСОБА_1 , а також жінки-пасажира, яка перебувала з ним в автомобілі та яка просила поліцейських припинити застосування до водія примусу.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через не встановлення складу адміністративного правопорушення та відсутність належних і достовірних доказів вчинення ним протиправних дій, за які передбачена відповідальність у ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 23, 185, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко