ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1157/21
провадження № 3/753/1137/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду 19 січня 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2020 року серії БД № 447296 водій ОСОБА_1 11 грудня 2020 року о 19 год. 10 хв. на вул. Поліська, 6/1, у м. Києва, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який свою провину визнав, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2020 року серії БД № 447296, складений стосовно ОСОБА_1 ; пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу Drager; відеозапис з нагрудної бодікамери АА00834 працівника поліції, за змістом якого у суду не викликає сумнівів дані, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо стану водія з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмова від проходження огляду за допомогою спецзасобі на місці зупинки, надана у присутності двох свідків.

Судові засідання, за клопотанням ОСОБА_1 , неодноразово відкладались, у тому числі задля допиту свідків, які до суду за викликом не з`явились, та участь яких особою, яка притягується до відповідальності, не забезпечена. Фактично особа, яка притягується до відповідальності затягувала розгляд справи, заперечував, що перебував за кермом, хоча з протоколу про адміністративне правопорушення цього не вбачається й під час відеозапису такі дані поліцейським ОСОБА_1 не повідомляв, а навпаки - інші відомості.

У суду немає обґрунтованих підстав до закриття справи, враховуючи також відсутність логічних та чітких пояснень особи, яка притягується до відповідальності.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, у розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Окрім цього, з урахуванням того, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, але на інших осіб - лише накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд призначає ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, був позбавлений судом у 2016 році права керувати транспортними засобами, яке надалі у встановленому законом порядку не поновлював.

Отже, ОСОБА_1 не може вважатися водієм, а є іншою особою.

Крім того, суд позбавлений права призначати стягнення у виді позбавлення певного права особі, якщо вона таким правом не володіє, та призначення стягнення, що унеможливлюватиме отримання такого права у майбутньому, є неприпустимим.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М. С. Бондаренко