ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого кухарем в ФОП ОСОБА_2

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 листопада 2021 року матеріал передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 25 листопада 2021 року.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2021 року № 767, 10 листопада 2021 року о 10:50 год за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 22, кухар ОСОБА_1 , який працює в закладі громадського харчування ФОП ОСОБА_2 , допустив порушення обмежувальних протиепідемічних заходів, а саме: частина працівників без повного проходження курсу вакцинації або негативного результату ПЛР-тесту; відвідувачі перебувають у закладі без ЗІЗ; відсутність маркування з дотриманням дистанції 1,5 м.; здійснюється обслуговування працівниками закладу без ЗІЗ; частково не дотримуються вимоги щодо проведення вологого прибирання, миття та дезинфекції приміщень; не здійснюється вимірювання температури тіла відвідувачів; не проводиться інструктаж (навчання) для працівників закладу щодо дотримання правил використання ЗІЗ та протиепідемічних заходів, чим порушив вимоги статті 29 ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб", підпункт 1,9 пункту 2.2 , останній абзац пункту 3.5 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами, рішення органу місцевого самоврядування пункт протоколу постанови КМУ від 29 червня 2021 року № 677, пункти 8,3,11,2 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 13 від 06 жовтня 2021 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 КУпАП.

В судове засідання призначене на 13 грудня 2021 року з`явилася представник ОСОБА_1 - адвокат Лещенко Н.П. Остання просила суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Клопотання про закриття провадження адвокат обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді кухара та відповідно до посадової інструкції у його обов`язки не входить втановлення режиму та часу роботи закладу харчування або ж перевірка дотримання санітарних та карантинних норм. Зазначені обов`язки відносяться до повноважень посадових осіб - директора чи його заступника. ОСОБА_1 є найманим працівником та не наділений організаційно-посадовими функціями, а тому не може бути притягнутий до віповідальності як посадова особа. На підтвердження викладеного адвокатом до суду подано копію посадової інструкції ОСОБА_1 , копію наказу про прийняття на роботу та інші документи.

Вивчивши матеріали адміністративного протоколу, докази, долучені до нього, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачено в «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року № 1376.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 44-3 КУпАП (в редакції на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена стаття 44-3 КУпАП.

Відповідно до підпунктів 1,9 пункту 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (в редакції на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) на території України встановлюється рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Відповідно до статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Системний аналіз зазначених норм законодавства України дає підстави зробити висновок, що в даному випадку суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 44-3 КУпАП (в редакції на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) є: суб`єкт господарювання або його посадова особа, наділена відповідними організаційно-розпорядчими повноваженнями, які здійснюють проведення дискотек, роботу розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування із організацією дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо).

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання чи посадовою особою, наділеною відповідними організаційно-розпорядчими повноваженнями, суб`єкта господарювання, який здійснював роботу закладу громадського харчування ФОП ОСОБА_2 .

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 9.06.2011 року, та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року).

Отже, при оформленні матеріалів цієї справи працівниками поліції не було зібрано і в ході судового розгляду не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом господарювання чи його посадовою особою, здійснював роботу закладу закладу громадського харчування ФОП ОСОБА_2 та не дотримався правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до пункту 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КК України.

Керуючись статтями 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя К.В. Шаповалова