Номер провадження 3/523/191/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. м.Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з полк Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295807 складеного 10.12.2020 року поліцейським УПП в Одеській області за обставинами того, що 10.12.2020 року, о 13 год. 10 хв., в м.Одесі, пр-т Добровольського, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не зупинився на вимогу поліцейського з дотриманням ПДР, яка була завчасно подана гучномовцем, ввімкненням червоних проблискових маячків, спец сигналу і в пдальшому був зупинений шляхом блокування, порушивши п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р. встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Суд вживав заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, також він був обізнаний, що розгляд справи буде проводитися Суворовським районним судом м.Одеси, проте до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП не є обов`язковою.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного, суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , який підлягає адміністративній відповідальності, винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295807 від 10.12.2020 року та оптичним диском з записом правопорушення, наданим працівниками поліції разом з матеріалами справи.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 40-1, 122-2, 221, 251, 255, 268, 283, 284 КУпАП, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Копію постанови надіслати особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя