Справа № 308/9808/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
23.12.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/7/21, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2020.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №305080 від 19.09.2020 та постанови судді від 14.12.2020 вбачається, що 19.09.2020 о 02 год. 59 хв. в м. Ужгороді на вул. Грушевського, 61 ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Порше Кайєн Турбо», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер-6820» у присутності двох свідків, який дав позитивний результат 1,53 проміле, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2020 та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. На думку ОСОБА_1 судовий розгляд у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності не відповідав вимогам закону і такий проведено поверхово, оскільки суд першої інстанції належним чином не дослідив докази, більш того суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного повідомлення про час і місце розгляду справи, чим позбавив її можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, що є безумовною підставою для скасування судового рішення в справі. Окрім того вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складено з численними порушенням вимог ст.ст.256, 266 КУпАП.
В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 додатково вказує на те, що судом всупереч вимог ст.268 КУпАП справу розглянуто за її відсутності, жодних повідомлень про призначення справи до розгляду вона не отримувала, до того ж не могла бути присутьою з поважних причин, так як 11.12.2020 внаслідок отриманої побутової травми, була доставлена до травмпункту та повідомила про це в телефонному режимі секретарю та помічнику судді, внаслідок чого справу необґрунтовано було перенесено на 14.12.2020 без направлення відповідних повідомлень на її адресу. Окрім того вважає, що неодноразовий виклик та допит в судовому засіданні за ініціативою суду свідка поліцейського ОСОБА_3 є незаконним та порушує принципи змагальності та диспозитивності, між тим допит в якості свідків осіб, які склали відповідний протокол, не має жодного смислового значення, оскільки дані особи є зацікавленими і їх свідчення не можуть прийматись судом до уваги. Також зазначає, що суддею проігноровано її клопотання про допущені численні порушення під час складення відносно неї протоколу. Також вказує і на те, що вона не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я після її незгоди з результатами проведеного огляду на місці зупинки. Вважає необґрунтованим твердження суду про законність використання приладу «Драгер» при проведенні огляду на стан сп`яніння без діючого сертифікату відповідності, оскільки реальної оцінки даному питанню судом не надавалось. Також вважає неправомірними висновки суду щодо невідповідності пройденого нею самостійно медичного огляду на стан сп`яніння вимогам ст.266 КУпАП.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021, для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2020, визначено суддю Закарпатського апеляційного суду Феєра І.С.
До початку апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 подала письмову заяву про відвід судді Феєра І.С. від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї. В обґрунтування заяви вказує на те, що її захисник Співак О.М. перебуває у неприязних стосунках із суддею Феєром І.С., що може вплинути на його об`єктивність під час розгляду даної справи. Зокрема, зазначає, що адвокат Співак О.М. свого часу працював у органах поліції та сам особисто, а також його підлеглі, оформляли матеріали ДТП за участю дружини та сина судді Феєра І.С., у зв`язку з чим між ОСОБА_4 та суддею Феєром І.С. виникли непорозуміння та суперечки, що на думку ОСОБА_1 в значній мірі відображається на розгляді справи.
Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що заява про відвід підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.
17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Відповідно до положень ст.ст.8,9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 №1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.
Суддя є безсторонній, поки зворотнє не буде доведено. До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов`язані заслуговувати на довіру учасників процесу.
Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
З урахуванням вищенаведеного, а також положень Кодексу суддівської етики, які містять обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм у поведінці судді під час здійснення правосуддя, п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, яким визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення; ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, приходжу до висновку про те, що хоча наведені ОСОБА_1 у заяві мотиви не свідчать про упередженість судді Феєра І.С. у даній справі, однак, з метою виникнення в учасників справи будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді Феєра І.С. під час розгляду даної справи, заява ОСОБА_1 про відвід судді Феєра І.С. підлягає задоволенню.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що наведені нею обставини впливають на об`єктивність судді Феєра І.С. у кожній справі де приймає участь адвокат Співак О.М., апеляційний суд зазначає наступне.
Кримінальній процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави у кожному конкретному випадку повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.
Тобто, достовірність та обґрунтованість твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Апеляційний суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також обставини, пов`язані з прийняттям суддею рішень, у тому числі щодо задоволення відводу в інших справах.
Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику у кожному конкретному випадку необхідно подавати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильності чи неприязні стосовно однієї зі сторін у справі.
З наведених підстав доводи ОСОБА_1 в цій частині апеляційний суд визнає такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства.
Керуючись ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. ст. 8, 9, 22, 55, 64, 129 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV, ст.ст. 2,294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву про відвід судді Феєра І.С. задовольнити.
Справу про адміністративне правопорушення 308/9808/20 (провадження №33/4806/7/21) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2021, передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого судді.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: