Справа №: 486/1739/21 Провадження № 3/486/900/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , захисника Саннікової Н.Г.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Арбузинка, Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої: ВП «ЮУ АЕС», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 750640 від 08 жовтня 2021 року, 07 жовтня 2021 року близько 18:40 годині ОСОБА_1 , знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , висловлювалась нецензурною лайкою, чіплялась до ОСОБА_2 , на зауваження не реагувала, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала та пояснила, що ввечері в під`їзді №5 будинку АДРЕСА_2 проходили збори ОСББ. Вона була секретарем зборів. ОСОБА_3 образив її. Філімонов зробив йому зауваження. Після чого ОСОБА_3 її штовхнув та готувався затіяти бійку. Потім вийшов сусід, який проживає на першому поверсі і ОСОБА_2 пішов додому. Приїхали працівники поліції та наступного дня склали протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 вона не ображала і до нього не чіплялась.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він повертався додому з дитиною із прогулянки. Члени ОСББ проводили діяльність, він поставив запитання щодо ОСББ. Після цього виникла сварка. Філімонов його тримав, хапав, штовхав. ОСОБА_1 почала його ображати. Він сказав ОСОБА_4 , щоб остання так його не ображала. Він нікого не хапав і не утримував.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Із матеріалів вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розпочата на підставі заяви ОСОБА_2 від 07 жовтня 2021 року. У вказаній заяві зазначено, що останній просить прийняти міри до голови ОСББ ОСОБА_5 та співвласника ОСОБА_1 , які щось роздавали у скриньки під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_2 , ображали його та напали на нього.

ОСОБА_1 стверджує, що не вчиняла дрібне хуліганство відносно потерпілого ОСОБА_2 .

Матеріали справи свідчать про те, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виник спір щодо діяльності ОСББ «Цвіточний 16», триває конфлікт, який розпочався внаслідок діяльності ОСББ, що підтверджується поясненнями учасників у провадженні в справі та заявами до поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 173 КУпАПвідповідальність за вказаною статтею настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» роз`яснюється, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В діях ОСОБА_1 не вбачається об`єктивної сторони такого складу адміністративного правопорушення, як дрібне хуліганство.

Вказані доводи у сукупності із фактичними обставинами, викладеними вище, доказами, наявними у справі, викликають обґрунтовані сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею дрібного хуліганства, і як наслідок, наявності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Вищевказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова