П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; непрацюючого, є особою з інвалідністю 3-ї групи, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 08 жовтня 2021 року близько 19 години 00 хвилин в с. Леськи Черкаського району Черкаської області по вул. Квіткова, 53, біля магазину «Барвінок», тобто у громадському місці, перебував без документів, що засвідчують його особу, чим порушив п.п. 2 п. 2.2. постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, визнав, обставини, викладені у протоколі, підтвердив, щиро каявся, запевнив, що належні висновки для себе зробив і в подальшому таких дій вчиняти не буде.

Суд, вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним зазначити наступне.

Санкція частини 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, частина 1 статті 44-3 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших актів законодавства, зокрема, до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлені конкретні правила з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

За приписами ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Відповідно до підпункту 2 п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2», у редакції чинній станом на 08 жовтня 2021 року, зазначено, що з 17 червня 2021 року на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 643719 від 08 жовтня 2021 року;

- рапортом ДОП СДОП ЧРУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Огіренка Д.І. від 08 жовтня 2021 року;

- поясненнями гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Таким чином, вважаю, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, доведена.

Згідно з частиною 1 статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частина 2 статті 34 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, особи порушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його майнового стану, беручи до уваги ступінь вини останнього, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, щире каяття, зважаючи на те, що тяжких наслідків від скоєного правопорушення не настало, вважаю можливим застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити гр. ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, за малозначністю вчиненого.

За змістом ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Відтак, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33-35, ч. 1 ст. 44-3, 283 285 КУпАП, суддя

у х в а л и л а:

Звільнити гр. ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко