СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/383/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

05.12.2020 року о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Жмеринська 24В, не дотримався безпечного інтервалу не був уважним та скоїв зіткнення з тз "Hyundai" д.н.з НОМЕР_2 . При ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, місця пригоди ДТП залишив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав, з протоколом не погодився та пояснив, що наближаючись поступово до пішохідного переходу, він поступово знизив шивдкість до, приблизно, 20 км/год, та пересвідчившись у відсутності пішоходів, яким би він мав дати перевагу для руху пішоходів, проїхав повз пішохідний перехід та став повертати направо на продовження вул. Жмеринської. В момент, коли його автомобіль знаходився на повороті, приблизно посередині між двома пішохідними переходами побачив легковий автомобіль, який рухався йому назрустріч та раптово трохи змінив напрямок руху в його сторону, чим створив для нього небезпекув у русі. З моменту виникнення для нього небезпеки у русі і до зіткнення автомобілів прийшло не більше 1 сек, а тому він не мав ніякої можливості уникнути зіткнення. Він був вимушений миттєво прийняти рішення та продовжити рух далі по вул. Жмеринській. Проїхавши приблизно 50 метрів, він повернув направо до станції шиномонтажу, за адресою: вул. Жмеринська 2 та зупинився. Після цього, він вийшов з автомобіля і рухаючись пішки повернувся до перехрестя вул. Жмеринська-Святошинська.

Захисник Андрієнко С.В. в судовому засідання підтримав покази свого підзахисного та заявив клопотання про закриття провадження, оскільки на його думку належні та допустимі докази вчинення саме ОСОБА_1 порушень ПДР, які призвели до пошкодження автомобілів, підчас провадження у справі про адміністративне правопорушення не були зібрані, матеріали справи не містять об`єктивної інформації про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

В судове засідання викликався інший учасник ДТП, ОСОБА_2 , який в судовому засіданні надав пояснення, з яких вбачається, що рухаючись на своєму автомобілі марки "Hyundai" по вул. Жмеринській в напрямку вул. Святошинська. Водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Volkswagen", який їхав у зустрічній смузі руху на великій швидкості невпорався з керуванням та врізався в задню ліву частину його автомобіля. Швидкість ОСОБА_1 була дуже велика, оскільки автомобіль "Hyundai" розвернуло на 90 градусів. Водій ОСОБА_1 з місця пригоди зник. Він побачив, як ОСОБА_1 поїхав на шиномонтаж, який знаходиться близько 50 метрів від місця ДТП та зупинився там. Водій вийшов з автомобілі та підійшов до нього, коли він викликав патрульну поліцію по телефону потім відійшов та пішов до своєї машини та не повернувся. Захисник Пеняєва О.І. підтвердила покази свого підзахисного та просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП по наявним матеріалам в справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, приходжу до наступного висновку.

Вважаю, що пояснення, ОСОБА_2 , в судовому засіданні, повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка була підписана учасником пригоди без будь - яких зауважень, зокрема щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, місця їх зіткнення, напрямку руху, характера пошкоджень автомобілів та їх локалізацію.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні і вважає, що це викликано бажанням останнього уникнути відповідальності за вчинення правопорушення. Також, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання захисника Андрієнка С.В. про закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи в повному обсязі відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та відсутні будь-які підстави щодо закриття провадження.

Суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2.3б та 13.1 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188075 від 21.12.2020 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, рапортом працівника патрульної поліції та фотоматеріалами з яких чітко вбачається характер та ступінь ушкоджень транспортних засобів, відеозаписом на DVD-R диску з якого вбачається, як ОСОБА_1 рухається з пошкодженим кузовом автомобіля та повертає на станцію шиномонтажу одразу після зіткнення.

Крім того ОСОБА_1 з місця ДТП зник, в органи поліції не повідомив, чим порушив вимоги п.2.10а.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку, що під час проїзду вказаного ділянки дороги, у тому числі виконання на ньому маневрів, водій ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами розділу 13.1 та 2.3б ПДР України.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п. 13.1 ПДР України саме ОСОБА_1 , який не дотримався безпеченого інтервалу не був уважним та скоїв зіткнення з автомобілем "Hyundai".

При таких обставинах, суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, обставин, що обтяжують відповідальність,обставини, що пом`якшує відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на неї стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ст. 124 КпАП України, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КпАП України, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.Г. Косик