Справа № 459/2053/21 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 33/811/1708/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Семенюка Андрія Віталійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25 жовтня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 2 липня 2021 о 09.35 год. по вул. Промислова, 2 а у м. Червонограді, Львівської області керував автомобілем марки Volkswagen Transporter Т 5 з номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу Драгер на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», просив доставити його в медичний заклад для проходження такого огляду.

Зазначає, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, а лише повідомлено, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суддя першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 099869 від 2 липня 2021 року (а.с.1), відповідно до якого ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі відмовився;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків;

- поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5-6) з яких вбачається, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на ста сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі;

- відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що він не погодився, просив цього не робити;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), з якого вбачається, що в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності були ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови), від проходження огляду в медичному закладі відмовився;

- рапорті старшого лейтенанта поліції В.Зінька (а.с 7) з якого вбачається, що транспортний засіб було зупинено за порушення ПДР України, в результаті спілкування з водієм у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі (від огляду водій відмовився), роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду та його права, обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України.

Доводи апелянта, що працівниками патрульної поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі не беруться до уваги судді апеляційного суду, оскільки на а.с. 4 знаходиться направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, окрім того свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх письмових пояснення (а.с. 5-6) зазначали, що водієві було запропоновано пройти огляд в медичному закладі та за допомогою приладу «Драгер», від якого ОСОБА_1 відмовився.

Твердження апелянта, що він просив доставити його в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки яв вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справу, ОСОБА_1 не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки судді суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25 жовтня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.