ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Хомченко С.І., розглянувши протокол серії ВАВ № 399009 від 10.12.2021 року та матеріали, що надійшли з відділення № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий водій ТОВ «Автоград»

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

1. Згідно протоколу, 10.12.2021 о 08-19 год. в м. Марганець гр. ОСОБА_1 керуючи автобусом БАЗ 22154 номерний знак НОМЕР_1 та здійснюючи регулярні перевезення пасажирів, перевозив пасажирів у кількості 19 чоловік, що на 5 більше чим кість місць для сідіння, чим порушив вимоги п.2-2 п.п.8 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами.

2.Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

3. У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

4.Згідно ч.2 ст.7, ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

5.Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

6.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а суд не вправі збирати самостійно докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

7.У відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

8.У силу приписів ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

9.Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

10.Диспозиція цієї норми закону, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину.

Дослідивши матеріали адміністративної справи: що мають формальний характер та складаються з протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 399009 від 10.12.2021 року, та письмові пояснення, відносно якого складено протокол, суддя приходить до наступного висновку.

Суддя наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені доказами долученими до протоколу.

В судовому засіданні не встановлено порушень Постанови КМУ №1236 (зі змінам), а також не підтверджено належними і допустимими доказами. Об`єктивних доказів вини гр. ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Суд вказує що положення п.22 ч.1ст.92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винуватість громадянина ОСОБА_1 виходить з доказового аспекту презумпції невинуватості: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9,33,44-3, 221,247, 283,284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

1.Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП України- закрити, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП.

Суддя: С. І. Хомченко