П О С Т А Н О В А

19.02.2021 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 106456 від 08.01.2021 року, ОСОБА_1 08.01.2021 року о 01.10 год. на вул.Кульпарківська, 95 (Під Дубом, 2а) у м.Львові, керував автомобілем «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

В ході підготовки до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Згідно вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 106456 від 08.01.2021 року, дослівно: « ОСОБА_1 08.01.2021 року о 01.10 год. на вул.Кульпарківська, 95 (Під Дубом, 2а) у м.Львові, керував автомобілем «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння».

Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 за № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено дві адреси місця вчинення адміністративного правопорушення вул.Кульпарківська, 95 та вул. Під Дубом, 2а.

В зв`язку з вищенаведеним, вважаю, що в даному випадку, за відсутності у протоколі конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення, суд буде позбавлений можливості всебічно та об`єктивно розглянути справу у відповідності до закону, із дотриманням правил територіальної підсудності.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняти у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому, без усунення зазначеного недоліку протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено застосування судами України практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з наведеного, приходжу до висновку про необхідність направлення зазначених матеріалів для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 106456 від 08.01.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з доданими до нього матеріалами повернути Управлінню патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для належного оформлення.

Суддя Гладишева Х.В.