П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОККП в матеріалах справи відсутній, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303096 від 23.08.2021 року, 22.08.2021 року о 23 год. 50 хв. по вул. Заярська, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Інший текст протоколу про адміністративне правопорушення містить незрозумілий текст, оскільки являє собою набір фраз, які конструктивно невірно побудовані та по своїй суті є набором фраз, дослівно «на відмовився огляду зак. порядку на стан сп`яніння водій в встан.»

Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила суду, що 22.08.2021 року алкогольних напоїв вона не вживала та зазначила, що в її транспортному засобі перебував пасажир, який вживав алкоголь, тому в автомобілі був запах алкоголю. Пояснила, що була розгублена при спілкуванні з працівниками поліції, оскільки була налякана, так як раніше не мала досвіду спілкування з поліцейськими. Доповнила, що працівниками поліції їй не було роз`яснено її прав та обов`язків тому не знала як себе поводити. Крім того працівники поліції не роз`яснили останній, у зв`язку із чим вона повинна проходити огляд. Зауважила також, що від огляду вона не відмовлялась, оскільки повідомляла працівникам поліції про те, що бажає пройти огляд у медичному закладі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шовкопляс С.П. в судовому засіданні надав клопотання про закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, в якому зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлялась пройти огляд в медичній установі для перевірки стану алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не було зачитано ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним, а протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Працівник поліції ОСОБА_3 , яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303096 від 23.08.2021 року, в судовому засіданні пояснив, що зміст протоколу дійсно було записано з помилкою та зазначив, що для вірного тлумачення змісту протоколу його необхідно читати у іншому порядку. Пояснив також суду, що ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 було визначено візуально, проте не зміг конкретизувати яким саме чином, зокрема не пояснив, яким чином було визначено вказану ознаку «виражене тремтіння пальців рук», зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 трималась руками за кермо автомобіля та тримала телефон. Щодо ознаки «поведінка, що не відповідає обстановці» зазначив, що оскільки ОСОБА_1 розмовляла по телефону та відмовлялась від огляду, то такі її дії були розцінені як такі, що не відповідають обстановці. Пояснив також, що 22.08.2021 ОСОБА_1 відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте підтвердив, що коли ще не було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дійсно заявляла клопотання про намір пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте працівниками поліції до медичного закладу вона не доставлялась, так як працівниками поліції її дії були розцінені як ухилення від проходження огляду.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викликалися судом для надання показів та будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явились.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Шовкопляса С.П., пояснення поліцейського ОСОБА_3 та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303096 від 23.08.2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_4 від 22.08.2021, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2021, письмові пояснення ОСОБА_6 від 22.08.2021, письмові пояснення ОСОБА_4 від 22.08.2021, рапорт поліцейського Окіпної О.А. від 23.08.2021, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 1 якого метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

З пункту 2 «Порядку…» випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, і не вбачає об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд. Про відсутність таких передумов свідчать, зокрема: дані відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, які вказують на охайний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, чіткі відповіді ОСОБА_1 та повністю спростовують висновки автора протоколу про поведінку, що не відповідає обстановці.

Суд критично оцінює пояснення працівника поліції, який в судовому засіданні зазначив, що ознака сп`яніння - «поведінка, що не відповідає обстановці» була встановлена, за тим фактом, що ОСОБА_1 відмовлялась від огляду та розмовляла по телефону, оскільки суду є незрозумілим у чому саме поведінка не відповідала обстановці, зважаючи й на той факт, що особа мала право на здійснення своїх прав згідно ст. 268 КУпАП, зокрема й на звернення за правовою допомогою шляхом телефонного дзвінка.

Зазначена ознака «запах алкоголю з порожнини рота» спростовується тим фактом, що в автомобілі ОСОБА_1 перебувала особа, яка вживала алкогольні напої того дня та перебувала у стані алкогольного сп`яніння, тому суд вважає, що працівником поліції було встановлено запах алкоголю не з порожнини рота ОСОБА_1 , а з самого автомобіля.

Що стосується такої ознаки, як «тремтіння пальців рук», є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку, оскільки такої перевірки працівниками поліції не проводилось, а під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 трималась руками за кермо або розмовляла по телефону, а тому суд приходить до висновку про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку.

Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Суд зважає також на той факт, що працівником поліції не було роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності які саме ознаки сп`яніння у неї було виявлено у зв`язку з якими остання повинна була пройти огляд.

Крім цього суд звертає увагу на пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких слідує, що їй не було роз`яснено а ні ознак сп`яніння а ні її прав та обов`язків як особи, яка притягається до відповідальності, у зв`язку із чим остання була позбавлена можливості в повній мірі реалізувати свої права та розуміти підстави для проведення такого огляду. Вказані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами справи, зокрема з відеозапису не вбачається роз`яснення прав працівником поліції та встановлених ознак сп`яніння, що позбавило ОСОБА_1 надати пояснення з даного приводу. З відеозапису також слідує, як ОСОБА_1 чітко заперечила працівнику поліції про наявність у неї будь-яких ознак сп`яніння та повідомила про нерозуміння приводу такого огляду та провадження стосовно неї.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Тому відсутність підстав для проведення огляду у сукупності з поважними причинами відмови від проведення такого огляду та неусвідомленні законності вимоги працівника поліції та своїх прав та обов`язків, як особи яка притягається до відповідальності, а також наслідків своїх дій, свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім цього суд позбавлений можливості констатувати беззаперечну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Як було зазначено ОСОБА_1 та її захисником, що ОСОБА_1 в дійсності не відмовлялась від проходження огляду а навпаки заявляла працівникам поліції клопотання про проведення такого огляду у медичному закладі, проте таке клопотання було залишено без задоволення працівниками поліції.

Зазначені пояснення сторони захисту узгоджуються з матеріалами відеозапису, з яких слідує, що ОСОБА_1 дійсно виявила бажання про проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Дані пояснення ОСОБА_1 підтвердив також в судовому засіданні і працівник поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, проте зазначив, що дійсно до медичного закладу її не доставляли, оскільки розцінили її дії як відмову від проходження огляду. При цьому, суд також звертає увагу, що в момент відеозапису, коли ОСОБА_1 виявила бажання на проходження огляду у медичному закладі, після чого, згодом працівник поліції оцінив її дії як відмову слідувати до медичного закладу на відеозаписі не вбачається наявність двох свідків, які до цього підписались у протоколі про адміністративне правопорушення, які б повторно засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від огляду.

Стороною захисту було також вказано, що на формальність направлення ОСОБА_1 на огляд та дій працівників поліції вказує й той факт, що ОСОБА_1 не було належним чином відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки фактично працівники поліції її не відстороняли від керування транспортним засобом, а наявна в матеріалах справи розписка ОСОБА_4 від 22.08.2021 є формальною та була відібрана працівниками поліції у свідка для пришвидшення процедури оформлення матеріалів. Стороною захисту було зазначено, що особі ОСОБА_4 транспортний засіб не передавався та ОСОБА_1 не доручала його даній особі.

Суд приймає до уваги такі твердження сторони захисту, оскільки іншими матеріалами справи вони не спростовуються, а доказів на підтвердження факту відсторонення ОСОБА_1 матеріали справи не місять. Крім того дані доводи сторони захисту не були жодним чином спростовані працівником поліції в судовому засіданні.

Суд також зазначає, що певні сумніви викликає направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2021. З даного приводу суд звертає увагу, що наявне направлення було оформлене 22.08.2021 о 23 год. 47 хв., в той час, як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303096 від 23.08.2021 року вказано, що 22.08.2021 о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, тобто дане направлення містить невідповідність обставинам, оскільки оформлене до зупинки транспортного засобу.

Відеозапис процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який складається з фрагментів, що не завжди є продовженням один одного, тому суд позбавлений можливості перевірити достовірність тверджень особи, яка притягається до відповідальності.

Проте, виходячи з законодавчо встановленої презумпції невинуватості та з урахуванням того, що надані судді фрагменти відеозапису не відтворюють послідовної картини процедури притягнення до відповідальності, суддя застосовує ці твердження на користь особи, що притягнута до цієї відповідальності, оскільки суб`єкт владних повноважень не довів противного. Не містить вказаний відеозапис і роз`яснення патрульними прав та обов`язків особи, щодо якої складається протокол, що є порушенням законності; викладення пропозиції пройти медичний огляд на стан сп`яніння та передумов для заявлення такої пропозиції; відсутні в запису і роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду.

Суд звертає увагу також і на рапорт працівника поліції Окіпної О.А. від 23.08.2021, з якого слідує, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 303096 у зв`язку із наявністю у останньої ознак алкогольного сп`яніння. Тобто із змісту даного рапорту вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол не у зв`язку із її відмовою від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, або у зв`язку із встановленням у визначеному законодавством порядку стану алкогольного сп`яніння (у зв`язку із наявним складом адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП), а за фактом наявності самих лише ознак алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП автором протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки до матеріалів справи не додано належних доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, а сам протокол про адміністративне правопорушення частково містить незрозумілий текст, при цьому, суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь