Провадження № 3/219/241/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

22лютого 2021 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецкої області Медінцева Н.М. розглянув матеріали, що надійшли із Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працює, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2

за ст. 130 ч. 3 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

20.12.2020 року о 06 год. 25 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096798 про те, що 20.12.2020 року о 05 год. 50 хв. на автошляху Київ-Харків-Довжанський 691 км. БП с. Міньківка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від продуття алкотестеру «Драгер», а також проходження медичного обстеження шляхом огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений. Порушив вимоги п. 2.5 ПДР, скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 3 КупАП.

Про час та місце розгляду ОСОБА_1 був належним чином повідомлений (в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення маються судові повістки з повідомленням про особисте їх отримання щодо виклику правопорушника в судові засідання, призначені на 22.01.2021 року на 09:00 год., на 22.02.2021 року на 09:10 год. (а. с. 12, 13, 16, 18, 20, 21, 22), згідно яких ОСОБА_1 був зобов`язаний прибути в судове засідання, однак до суду не з`явився.

Про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло також клопотання про відкладення слухання справи. Таким чином є підстави для розгляду справи в його відсутності.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів, відеозапису, письмових показань свідків, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.3 КУпАП України становить, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм згідно п. 1.10 ПДР є будь-яка особа, що керує транспортним засобом, вершник, візник, погонич тварин, який веде їх за поводдя, прирівнюється до водія. Водієм є також особа, що навчає керуванню, знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами - запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096798 від 20.12.2020 р. водій ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло), відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестеру «Драгер», та пройти медичне обстеження на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 20.12.2020 року 20.12.2020 року о 06:25 год. на автошляху Київ-Харків-Довжанський 691 км. їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, де в їх присутності водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, запропонували працівники поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу прибору «алкотестер «Драгер» 6810, та проходження у встановленому законом порядку медичне обстеження для виявлення стану сп`яніння, на що останній відмовився.

Оскільки пояснення свідків складені безпосередньо після зупинки ОСОБА_1 уповноваженим працівником поліції, присутність свідків під час згадуваних подій підтверджена відеозаписом, при розгляді адміністративної справи в суді зміст їх показань нічим не спростований, суддя приймає їх до уваги як докази при винесені постанови.

При дослідженні відеозапису, долученого до матеріалів справи на компакт-диску «Alerus» СD-R 700МВ/80 min встановлено, що 20.12.2020 р. ОСОБА_1 водій транспортного засобу автомобілю ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції на автошляху Київ-Харків-Довжанський 691 км., на питання працівника поліції, чи має останній посвідчення водія, ОСОБА_1 зазначив, що посвідчення водія не має, взагалі його ніколи не отримував; на пропозицію продути технічний засіб алкотестер «Драгер», та пройти обстеження шляхом медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку останній дійсно відмовився в присутності свідків. У свідків були відібрані письмові пояснення, відносно ОСОБА_1 складений за цим фактом протокол про адміністративне правопорушення. По суті порушення ОСОБА_4 у протоколі зазначив, що 20.12.2020 року він керував автомобілем, до наркології не поїде.

При дослідженні письмового рапорту поліцейського БПСПОП «Вінниця» ГУ НП у Вінницькій області ст. с-нта поліції С. Смагда встановлено, що 20.12.2020 р. під час несення служби на БПЗП 005 в складі зведеного закону Вінницької області та БПС ПОП «Віниця» близько о 05 год. 50 хв. було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. За вказаним фактом на місці було викликано ГРПП Слов`янського ВП. Фізична сила та спеціальні засоби до даного водія ОСОБА_1 не застосовувались.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096798 від 20.12.2020 р. вбачається, що він складений у присутності свідків, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, який підписав ОСОБА_1 , виклавши власні пояснення по суті порушення, власноруч вказавши в протоколі «… в наркологию не поеду» (рос.), та засвідчив це особистим підписом, відомості, викладені у протоколі під час розгляду справи в суді не спростовані, тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції, є належним доказом.

Стаття 35 ч.1 п.3 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Повідомлені письмовим рапортом поліцейського БПСПОП «Вінниця» ГУ НП у Вінницькій області ст. с-нта поліції С. Смагда обставини щодо підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 передбачені вказаними вище нормами закону, водієм ОСОБА_1 законність дій працівників поліції щодо його зупинки не оскаржувалась.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності і підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Суд, розглядаючи питання про міру стягнення, враховує характер вчиненого правопорушення, данні особи, що скоїла адміністративне правопорушення, і, вважає, що відносно ОСОБА_1 слід обрати стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, оскільки згідно довідки Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області що при перевірці за наявними базами станом на 20.12.2020 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться серед списку позбавлених права керування усіма видами транспорту, посвідчення водія не отримував. Протягом року притягувався до адміністративної відповідальності та має повторності адміністративних правопорушень за ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 130 ч. 3, 268, 283, 284 КОАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КпАП України, і призначити йому стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 40 800 грн. без позбавленням права керування транспортним засобом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Артемівський міськрайсуд Донецької області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Суддя Н. М.Медінцева