П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла із Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 23.08.2017 року, орган, що видав: 8079, за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2021 року, о 10 год. 32 хв., в зону митного контролю на ділянку В`їзд» (ЗМК пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «TOYOTA», моделі «ALPHARD», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , у якому в якості водія слідував ОСОБА_1 , який прямував з Франції до України в приватних справах.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 14.09.2018 року через пункт пропуску «Славутич - Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 .

Станом на 02.09.2021 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.

Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з мережею Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_3 , складає 750 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 02.09.2021 року 23949,22 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України та застосувати до нього стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду письмові пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, в яких зазначив, що після складення протоколу він не надав свої пояснення, оскільки протокол був складений з порушеннями закону, а саме, у протоколі залишилися порожні поля, до яких можливо буде згодом щось дописати, поставити прочерки у порожніх полях йому інспектор відділу митного оформлення № 4 митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ОСОБА_2 заборонив. Також він був не згоден зі змістом протоколу, де вказувалося, що 22.08.2019 року набули чинності зміни до ст. 470 МК України згідно із Законом України від 08.11.2018 № 2612-V/ІІІ, аргументуючи тим, що 14.09.2018 року ним був ввезений легковий автомобіль марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 . Це означає, що порушення митних правил настало 24.09.2018 року. Зауважує, що він керувався таким нормами закону: нормою ст. 470 МК України, що вступила в чинність тільки з 22.08.2019, а до цієї дати диспозиція зазначеної статті передбачала м`якшу відповідальність; ст. 58 Конституції України; п. 3 ст. 3 МК України; п. 2 ст. 467 МК України, яка була чинною на дату вчинення правопорушення; рішенням Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 року, згідно з яким у справі про зворотну дію в часі законів підкреслюється, що до події застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце. Наголошує, що посилення відповідальності за правопорушення, вчиненні на даний момент дії «старого» закону, що порушує вимоги ст. 58 Конституції України, а тому застосування до таких порушень «нових» штрафів є неприпустимим.

Відповідно до положень ст. 526 МК України вважаю за можливе провести розгляд даної справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча повідомлялася про час і місце розгляду справи.

При цьому суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування більше ніж на тридцять діб.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

22.08.2019 року набрали чинності зміни до ст. 470 МК України згідно із Законами України від 08.11.2018 року № 2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 року № 2725-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 470 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами. Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч. 1 ст. 102 МК України).

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження транспортного засобу у випадку порушення строку транзиту, матеріали справи не містять.

Крім того, обставин, передбачених ч. 1 ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене статтею 470 цього Кодексу, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про порушення митних правил № 1306/30500/21 від 02.09.2021 року; даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску; витягом з обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення; доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби Іванова Р.Г. від 02.09.2021 року.

Щодо доводів ОСОБА_1 , викладених викладені ним у письмових поясненнях та зауваженнях щодо змісту протоколу, суддя зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіль марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 , з метою особистого користування.

Станом на час складання щодо нього протоколу про порушення митних правил вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку ввезення.

Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, що пов`язані з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Діяння (бездіяльність) ОСОБА_1 щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі митної території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого приписами МК України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, порушник перебував у стані безперервного порушення Закону, як наслідок, відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Правопорушення, передбачене ст. 470 МК України, відноситься до категорії триваючих порушень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 607/12366/15-а.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Законом України № 2725-VIII від 16.05.2019 року статтю 470 МК України викладено в новій редакції, зміни вступили в дію з 22.08.2019 року.

Частина 6 ст. 470 МК України (в редакції від 22.08.2019 року) передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 02.09.2021 року своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

За встановлених обставин, посилання ОСОБА_1 на ст. 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року є недоречними, оскільки вчинене правопорушення є триваючим.

А тому, на переконання судді, ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 6 ст. 470 МК України.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Порушення митних правил у даному випадку було виявлено 02.09.2021 року, а тому на час розгляду справи шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення не сплинув.

За наведених обставин, доводи ОСОБА_1 , викладені ним у письмових поясненнях та зауваженнях щодо змісту протоколу, вважаю необґрунтованими та розцінюю як форму захисту та намаганням уникнути відповідальності за вчинене ним порушення митних правил, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі.

Разом із тим, при прийнятті рішення суддею враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами.

Даних про порушення працівниками митного органу вимог МК України при збиранні вищенаведених доказів не встановлено, а протокол та інші матеріали справи про порушення митних правил складено правильно і підстави для повернення даної справи до митного органу для належного оформлення відсутні.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, у відповідності до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 470 МК України, яка є альтернативною, у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 470 ч. 6, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай