Справа № 442/669/21
Провадження №3/442/321/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 15.01.2021 о 00.30 год по вул.Дрогобицькій в м.Стебнику Львівської області керував автомобілем марки ВАЗ-2105, р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу на місці зупинки та медичного огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому не визнав та пояснив, що зазначеного вечора він повертався із дружиною з міста Трускавця додому в м.Стебник. Його зупинили працівники поліції та запитали, чому він їхав з неувімкненим світлом фар та непристебнутим ременем безпеки. Як наслідок, йому виписали штраф. Після цього, на запитання поліцейського він повідомив, що алкогольних напоїв не вживав. Продути трубку чи проїхати в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння йому не пропонували. Його дружині було дуже холодно, тому вона просила відпустити їх; на що поліцейські запропонували лише сказати під відеозапис, що він відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки вони там знаходилися вже більше години, він погодився так зробити. Коли приїхали два свідки, поліцейський зняв відео на свій телефон про те, як він відмовляється від проходження медосвідчення.

Крім цього, ОСОБА_1 пояснив, що його відсторонили від керування транспортним засобом. Він просив надати правову допомогу (адвоката), однак, у такому йому було відмовлено. У нього є знайомий адвокат, але дзвонити до останнього було запізно. Він мав змогу звернутися до медичної установи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Войціховський А.Б. подав клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутністю вини та складу адмінправопорушення. У судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що вважає відеозапис, доданий до протоколу, недопустимим доказом, оскільки такий здійснювався поліцейським на телефон, а не на нагрудну камеру.

Також захисник Тараса П.П. клопотав про виклик поліцейських для їх допиту в суді з метою встановлення факту здійснення ними відеозапису на особистий мобільний телефон та відсутність відеозапису, проведеного нагрудною камерою. Пояснив, що адвокатського запиту у Дрогобицький ВП з даного приводу не направляв.

У задоволенні вищевказаного клопотання адвокату Войціховському А.Б. було відмовлено у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.

Вислухавши пояснення правопорушника, його захисника, допитавши свідків, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії ОБ №029607 від 15.01.2021, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. У графі «Свідки» зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . До протоколу додається ДВД-диск, про що також зазначено безпосередньо у протоколі.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, зважаючи на викладене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП можливе у випадку встановлення факту відмови ним від проходження на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що 15.01.2021 близько 01.00 год ночі він їхав своїм автомобілем у м.Стебнику, коли побачив працівників поліції та зупинився. Підійшовши, почув, як вони запитували ОСОБА_1 щодо його перебування у нетверезому стані, пропонували останньому продути трубку (Драгер), а також проїхати до лікарні на огляд, однак, той відмовився. Поліцейський зазначене знімав на відео мобільним телефоном. Після цього, працівник поліції запропонував відвезти ОСОБА_1 додому і не передавати йому керування до повного витверезіння. На зворотній стороні протоколу він написав текст, який продиктували йому поліцейські.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що пізно ввечері (не пригадує точної години) він був очевидцем того, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 продути трубку (Драгер) та їхати на медичний огляд. Однак, останній відмовився. Порушник поводив себе адекватно, пояснював, що вживав лікарський сироп. Працівник поліції здійснював відеофіксацію на свій телефон.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису на ДВД-диску, доданогодо протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено факт відмови водія ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

Не можна залишити поза увагою і те, що пояснення порушника з приводу відсутності вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння не відповідають зібраним під час розгляду справи доказам (зокрема оглянутому відео та поясненням свідків), що може свідчити лише про наміри останнього уникнути адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, вказуючи у протоколі про відмову ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, посилаючись на п.2.5 ПДР та зазначаючи двох свідків, працівниками поліції дотримано зазначених вище вимог. Відповідно, підстав піддавати сумніву викладені обставини у суду немає.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №029607 від 15.01.2021, відеозаписом з місця події, поясненнями свідків та частково поясненнями самого порушника.

Посилання захисника порушника на недопустимість доказу відеозапису, оскільки такий здійснено на мобільний телефон, а також відсутність інших належних доказів на доведення вини ОСОБА_1 , не заслуговуються на увагу з наступних підстав.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зважаючи на викладене, вважаю, що відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є належним доказом, враховуючи водночас, що у протоколі є посилання на такий.

З урахуванням вищенаведеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_4 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 України, та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Грицай М.М.