Справа № 481/1501/21
Провадж.№ 3/481/761/2021
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

23.12.2021 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , заступника директора РЛП «Приінгульський», РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.10.2021 року, який складений старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу, ОСОБА_1 , який працює на посаді заступника директора РЛП «Приінгульський», здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст.91 КУпАП тим, що 19.10.2021 о 10 год. 00 хв. в ході проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства РЛП «Приінгульський» встановлено факт невжиття заходів щодо попередження та припинення порушення вимог природоохоронного законодавства на території парку, а саме виявлено засмічення побутовими відходами у прибережній захисній смузі Софіївського водосховища ( порожні скляні, пластикові пляшки, алюмінієві банки, коробки з під сигарет, поліетиленові пакети у кількості 21 одиниця), чим порушив ч.3 ст.46, ст. 50ЗУ «Про охорону земель», ст.ст. 8, 23, 60, 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що він з 03.05.2007 року призначений на посаду заступника директора-начальника відділу служби державної охорони регіонального ландшафтного парку «Приінгульський». 19.10.2021 екологічною інспекцією за участі в.о. директора РЛП «Приінгульський» та за його відсутності проведена перевірка РЛП «Приінгульський», в ході якої виявлено засмічення території. Вказує, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, оскільки посадова інструкція заступника директора - начальника відділу СДО РЛП «Приінгульський» не містить положень про віднесення до його посадових обов`язків вжиття заходів, щодо попередження та припинення порушень вимог природоохоронного законодавства в частині ліквідації засмічень на території парку. Разом з тим в судовому засіданні зазначив, що в рекреаційних зонах на території РЛП «Приінгульський» містяться інформаційні таблички та стенди про природоохоронний статус парку та обмеження пов`язані з перебуванням на вказаних територіях. Щодо виявленого засмічення зазначив, що воно було ліквідовано ще 19.10.2021 року, натомість виявити винних осіб у даного засміченні не представилось можливим. Крім того повідомив, що на території парку періодично проводяться заходи з благоустрою. Просить провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зіст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 91 КУпАП встановлена відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Зазначена норма Кодексу України про адміністративні правопорушення є банкетною, тому в протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності заст. 91 КУпАП, мають бути зазначені нормативні акти, які розкривають суть правопорушення.

Так, у протоколі зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст.8, 23, 60, 61 Закону України «Про природно заповідний фонд», та ч.3 ст.46, ст.50 Закону України «Про охорону земель».

Регіональний ландшафтний парк «Приінгульський» створений рішенням Миколаївської обласної ради від 17.12.2002 № 6 «Про створення об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Приінгульський».

Відповідно до ч.3 ст 46 ЗУ «Про охорону земель» забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

Натомість ст.50 ЗУ «Про охорону земель» визначає, що Охорона земель оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення здійснюється шляхом включення цих земель до складу екологічної мережі, обмеження їх вилучення (викупу) для інших потреб та обмеження антропогенного впливу на такі землі. Порядок використання земель оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення і створення екологічної мережі встановлюється законом.

Зокрема ст.8 Закону України «Про природно заповідний фонд» визначає основні засоби збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, натомість в ст.23 Закону України «Про природно заповідний фонд» визначено поняття регіонального ландшафтного парку, згідно з яким останні є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. На регіональні ландшафтні парки покладається виконання таких завдань, як збереження цінних природних та історико-культурних комплексів та об`єктів; створення умов для ефективного туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів і об`єктів ; та сприяння екологічній освітньо-виховній роботі.

Відповідно до ст.60Закону України «Про природно заповідний фонд» Охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України.

Так ст.61 Закону України «Про природно заповідний фонд» визначено склад і повноваження служби державної охорони природно-заповідного фонду України, відповідно до якого Служба державної охорони природно-заповідного фонду України має статус правоохоронного органу. Порядок діяльності служби державної охорони природно-заповідного фонду України, а також перелік підрозділів і посад працівників, які входять до її складу, визначаються Кабінетом Міністрів України. Служби державної охорони на місцях очолюють керівники адміністрацій територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Посадові особи служби державної охорони природно-заповідного фонду України мають право: вимагати від громадян і службових осіб пояснення у зв`язку з порушенням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон; перевіряти у громадян і службових осіб посвідчення на право перебування, використання природних ресурсів та здійснення іншої діяльності в межах відповідних територій та об`єктів природно-заповідного фонду; доставляти порушників установленого режиму з метою з`ясування особи; складати протоколи про порушення вимог законодавства, надсилати їх відповідним органам для притягнення винних осіб до відповідальності; вилучати у порушників предмети та знаряддя незаконного використання природних ресурсів, транспортні засоби, відповідні документи; проводити особистий огляд осіб, речей, транспортних засобів та перевірку знарядь і продукції одержаної в результаті природокористування; безперешкодно відвідувати підприємства, установи, організації, судна та інші транспортні засоби в межах відповідних територій, об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон для перевірки додержання законодавства про охорону навколишнього природного середовища та природно-заповідний фонд; вносити пропозиції до відповідних державних органів про припинення, зупинення чи обмеження будь-якої діяльності, що порушує вимоги законодавства про природно-заповідний фонд, давати обов`язкові для виконання приписи з метою усунення порушень, виявлених у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Крім того відповідно до п.4 Положення «Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України» Основними завданнями служби держохорони є забезпечення додержання режиму охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду України; попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства.

Так Служба держохорони відповідно до покладених на неї завдань: здійснює охорону природних комплексів природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків; здійснює охорону диких тварин і місць їх перебування у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду; забезпечує порядок використання природних ресурсів; забезпечує додержання вимог щодо відвідування територій та об`єктів природно-заповідного фонду; попереджує пошкодження лісових насаджень унаслідок незаконних рубок; здійснює заходи щодо запобігання виникненню, поширенню пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації; інформує відповідні державні органи про надзвичайні ситуації; забезпечує реалізацію заходів з профілактики та захисту природних комплексів від шкідників і хвороб у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду; підтримує у належному стані межові та охоронні знаки, інформаційні аншлаги, квартальні та ділянкові стовпи, а також протипожежні споруди; забезпечує додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, у тому числі додержання вимог проектів організації територій та об`єктів чи проектів утримання та реконструкції об`єктів природно-заповідного фонду, на всій його території; забезпечує проведення роз`яснювальної роботи щодо необхідності збереження особливо цінних природних комплексів та об`єктів.

Аналогічні завдання визначені і в посадовій інструкції Заступника директора начальника відділу служби державної охорони РЛП «Приінгульський» - ОСОБА_1 , затвердженої 07.05.2007 року.

При системному тлумаченні вищевказаних правових норм суд дійшов висновку, що одним з основних завдань служби держохорони є попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, в тому числі пов`язаного з засміченням природоохоронних території. Разом з тим посадовій особі інкримінується невжиття заходів для попередження і ліквідації шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду, що полягло у наявності засмічення у прибережній захисній смузі Софіївського водосховища.

Так в судовому засіданні встановлено що посадовою особою та відділом здійснюється розміщення та підтримання в належному стані в рекреаційних зонах на території РЛП «Приінгульський» інформаційних табличок та стендів про природоохоронний статус парку та обмеження пов`язані з перебуванням на вказаних територіях. Крім того на території парку періодично проводяться заходи з благоустрою, що підтверджується звітом про діяльність регіонального ландшафтного парку «Приінгульський» протягом 2020 року.

Як вбачається із акта від 19.10.2021 року складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду, здійснено обстеження території РЛП «Приінгульський», під час якого виявлено засмічення побутовими відходами прибережної захисної смуги Софіївського водосховища. Таким чином засмічення території було виявлено безпосередньо при проведенні перевірки та відповідно до пояснень ОСОБА_1 ліквідовано РЛП «Приінгульським» ще 19.10.2021 року, натомість виявити винних осіб у даного засміченні та скласти відносно них протоколи про адміністративні правопорушення не представилось можливим.

З огляду на вищезазначене посадовою особою вжито всіх передбачених заходів щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, в тому числі пов`язаного з засміченням природоохоронних території, у відповідності до його посадових обов`язків.

Положення ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 91, 247, 251, 283-284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Суддя