Дата документу 19.01.2021
Справа № 501/3994/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенова О.А.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №195551, 15 листопада 2020 року, о 1330 годин, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в овочевому павільйоні, здійснював торгівлю овочами та фруктами без засобів індивідуального захисту (без захисної маски, перчаток), чим порушив вимоги Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

Крім того, серії ВАБ №414124, 17 листопада 2020 року, о 1120 годин, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в овочевому павільйоні, здійснював торгівлю з рук без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски, чим порушив умови карантину та Постанову КМУ №641 від 2020 року.

Дії ОСОБА_1 за обома протоколами кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.ст.59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.27), свою вину не визнав, пояснив суду, що порушень не допускав, пояснив, що здійснює торгівлю з рук на вулиці біля контейнеру, який переобладнано під здійснення торгівельної діяльності, та не передбачає знаходження відвідувачів в середині нього, тобто фактично торгівля та обслуговування здійснюється на вулиці, проте обов`язку щодо носіння засобів індивідуального захисту на вулиці немає.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст.251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні, крім пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були досліджені надані суду докази: протоколи про адміністративні правопорушення (а.с.2, 15); електронні рапорти (а.с.4, 19); диск із відеозаписом та фотознімок (а.с.5, 17), однак із їх змісту вбачається, що ОСОБА_1 здійснює торгівлю на вулиці; письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.3, 16).

Таким чином, будь-яких беззаперечних даних та об`єктивних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив діяння яке охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Згідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Норма статті 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Проте посилання посадової особи, якою складено вищезазначені протоколи, на відповідну постанову КМУ не розкривають суті адміністративного правопорушення, оскільки в зазначену постанову неодноразово вносились зміни, крім того немає заборони щодо перебування на вулиці без вдягнутої захисної маски.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому провадження у справі щодо нього має бути закрите на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником та потерпілим.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2021 р.