Справа № 463/8428/21 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 33/811/1569/21 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді, 11 липня 2021 року о 08:05 год. в м. Львові на вул. Кукурудзяна, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2021 року та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи.

Зокрема, вказує на те, що ОСОБА_1 не погодився на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а тому огляд мав проводитись в закладі охорони здоров`я.

Також апелянт зазначає, що фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду відбулось без присутності двох свідків, що є безумовним порушенням процедури проведення огляду, а тому такий огляд є недійсним.

Покликається на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

При цьому, на переконання апелянта, працівниками поліції було порушено процедуру документування огляду ОСОБА_1 , а суд за своєю ініціативою не має права збирати додаткові докази винуватості особи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, у судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не подав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кузьмін Є.О. у судове засідання, яке було призначене у режимі відеоконференції з використанням системи «EasyCon», будучи належним чином про час і місце проведення апеляційного розгляду, не з`явився, повідомлення про відкладення розгляду апеляційної скарги не подав.

З огляду на те, що розгляд апеляційної скарги, призначений на 13 грудня 2021 року, відкладався за клопотанням адвоката Кузьміна Є.О., у дане судове засідання адвокат та особа, яку він представляє, не з`явились та своїм правом звернутися з відповідним клопотанням не скористались, апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали, з`ясував позицію представника ОСОБА_1 , зокрема і в частині ставлення останнього до інкримінованого йому правопорушення, та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735), така містить два можливі варіанти проведення огляду на стан сп`яніння: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому як для проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, так і для проведення огляду лікарем закладу охорони здоров`я, необхідні відповідні передумови.

Зокрема, пунктом 12 Інструкції №1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 3, 4 зазначеної Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи,мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №197697 від 11 липня 2021 року, у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, блідість обличчя.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер спостереження патрульних підтверджується, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився.

Тобто, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у відсутності свідків, до уваги апеляційним судом не береться, оскільки ст. 254 КУпАП, якою передбачено порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення, такої вимоги не містить.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що під час висловлення поліцейським вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмови останнього від проходження такого огляду поліцейським застосовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, сам відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у поліцейського був відсутній обов`язок щодо залучення свідків. Таким чином вимоги, встановлені ч. 2 ст. 266 КУпАП, працівниками поліції було дотримано.

Твердження апелянта про те, що у зазначеній ситуації працівники поліції мали керуватись ч. 3 ст. 266 КУпАП, а не ч. 2 вказаної статті не заслуговують на увагу, оскільки, хоча дана норма регулює порядок проходження огляду у медичному закладі, однак для направлення водія у такий медичний заклад необхідна його згода.

Попри те, що у водія наявний обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, він може відмовитися від проходження огляду. Чинне законодавство містить єдиний виняток з даного правила якщо водій-учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами (п. 14 розділу 3 Інструкції №1452/735).

З огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а працівники поліції не наділені повноваженнями доставляти водія, що перебуває у свідомому стані, до медичного закладу без його згоди, на переконання апеляційного суду, вимоги щодо фіксування факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду працівниками поліції було дотримано.

Стосовно покликання апелянта на відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, то відповідно до п. 8 Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів справи, чим спростовується твердження апеляційної скарги в цій частині.

Оскільки ОСОБА_1 , ставиться у провину відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, тому в матеріалах справи відсутні дані щодо його направлення до медичного закладу, окрім цього таке направлення надається не водієві, а медичному закладу в разі доставляння водія туди на огляд.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу його представника адвоката Кузьміна Євгена Олександровича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк