Головуючий у суді першої інстанції: Головчак М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №758/8159/21

провадження №33/824/3701/2021

19 листопада 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Бідного Сергія Сергійовича,

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Бідним Сергієм Сергійовичем, на постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 22 липня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду м.Києва від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору в сумі 454 грн. на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 25 квітня 2021 року о 00 год. 10 хв. по вул. Світлицького, 24-А в м.Києві керував транспортним засобом марки «Фіат» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бідний С.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зокрема, зазначає про те, що з висновком суду неможливо погодитися, оскільки, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не повинен був проходити огляд, у зв`язку з тим, що він не був в той момент водієм транспортного засобу.

У суді ОСОБА_1 пояснив, що він не керував транспортним засобом. Крім того, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до лікарні йому не видавалось.

У суді першої інстанції до матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_1 та пояснення двох свідків, які підтверджують, що останній не сідав за кермо транспортного засобу в той вечір. Однак, суд не взяв до уваги надані докази та жодної правової оцінки наданим доказам не надав. Суд повинен оцінити всі докази, та насамперед встановити чи керувала особа транспортним засобом, а потім вже встановлювати чи були інші порушення, чого зроблено не було.

У вечері 24 квітня 2021 року, ОСОБА_1 покликав своїх знайомих до себе додому, щоб відсвяткувати свій день народження. Приблизно з 21:30 годині ОСОБА_1 разом з дружиною та своїми знайомими розпочали святкувати його день народження за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, приблизно о 22:30 годині дружина разом з подругою вирішили вийти на вулицю. При цьому ОСОБА_1 з товаришами залишився в кімнаті. Потім, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_1 зателефонувала дружина та повідомила, що випадково вдарила автомобіль, який було припарковано поряд з автомобілем, який належить йому. Через 5 хвилин ОСОБА_1 вийшов на вулицю та побачив, що його автомобіль вже було перепарковано, а на автомобілі, який знаходився поруч з місцем, де він залишав свій автомобіль, було пошкоджено бокове дзеркало заднього виду. Як пояснила дружина ОСОБА_1 , вона з подругою сіли до автомобіля, щоб послухати музику, та завела автомобіль, щоб не було холодно. Потім, випадково, вона натиснула на педаль газу та автомобіль різко поїхав вперед, а здаючи назад вдарила автомобіль, який був поруч припаркований. Після чого, вона перепаркувала автомобіль в інше місце. В подальшому ОСОБА_1 , разом з дружиною та товаришами були на вулиці, очікуючи на власника пошкодженого автомобіля. Приблизно о 00:00 годин 25 квітня 2021 року, на місце пригоди приїхала патрульна поліція.

Враховуючи, що у дружини не має водійського посвідчення, вона сказала поліцейським, що автомобіль було перепарковано ОСОБА_1 , вважаючи що просто перепаркувати автомобіль не є якимось правопорушенням. Однак, коли працівники поліції почали складати адміністративний протокол дружина сказала, що вона була за кермом, однак вже ніхто на це не звертав уваги.

Крім того на відеозапису працівник патрульної поліції повідомляє, що доказами керування автомобілем ОСОБА_1 є показання якогось свідка-перехожого, хоча його покази в справі відсутні. А далі працівник поліції взагалі говорить, що достатньо телефонного дзвінка, для того щоб довести керування особою транспортним засобом. Працівник поліції сказав, що якби особа без водійського посвідчення сіла за кермо у стані алкогольного сп`яніння, то це було б ще гірше і тому більше ніхто не казав, хто дійсно був за кермом. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він не сідав за кермо автомобіля.

Права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 не роз`яснені, що підтверджується відеозаписом з бодікамер патрульних поліцейських.

Працівники поліції не надали ОСОБА_1 можливості скористатися правовою допомогою і зателефонувати, та навіть не надали змоги написати пояснення в протоколі.

До ОСОБА_1 було застосовано спеціальні засоби, а саме кайданки. Однак відповідно до ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Далі, під час того, як працівники патрульної поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» він спочатку відмовився, так як взагалі не керував вказаним транспортним засобом. Однак в подальшому він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції його слова ігнорували.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції до лікарні, тобто ОСОБА_1 не направлявся до медичного закладу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з бодікамер працівників патрульної поліції щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення 24 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 не вбачається, що автомобіль FIAT QUBO, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався під керуванням водія ОСОБА_1 , що унеможливлює об`єктивно оцінити даний доказ, так як з відеозапису взагалі не видно, чи здійснював рух автомобіль, а тим більше під керуванням водія ОСОБА_1 , а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бідний С.С. доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити апеляційну скаргу, постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 22 липня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні, будучи опитаною в якості свідка, ОСОБА_2 пояснила, що 24 квітня 2021 року її чоловік запросив їх знайомих на святкування дня народження, приблизно о 22-30 вона з подругою ОСОБА_3 вийшли на вулицю, а чоловік з товаришами залишився в кімнаті. Автомобіль був припаркований навпроти під`їзду разом з іншими автомобілями. На вулиці було прохолодно, вони з подругою вирішили сісти в автомобіль, щоб послухати музику. Вона завела автомобіль, щоб не так було холодно та не сів акумулятор, і випадково натиснула педаль газу, від чого автомобіль різко поїхав вперед та заїхав на бордюр. Потім вирішила здати назад, щоб з`їхати з бордюру та випадково вдарила автомобіль, який був припаркований поруч. Вона перепаркувала автомобіль та подзвонила чоловіку. Чоловік вийшов на вулицю, вони чекали поки вийде власник пошкодженого транспортного засобу, щоб домовитись про відшкодування шкоди. Приблизно після опівночі, фактично вже 25 квітня 2021 року на місце пригоди приїхала патрульна поліція. Вона злякалась, вирішила не казати, що вона була за кермом, оскільки не має посвідчення водія. Не знала, що перепаркувати автомобіль це є якимось порушенням. Однак, коли працівники поліції почали складати адміністративний протокол на її чоловіка, вона зізналась, що була за кермом, але її пояснення вже працівники поліції не слухали, та не приймали до уваги. За кермом автомобіля була вона, чоловік за кермо в стані алкогольного сп`яніння не сідав. Власнику пошкодженого автомобіля, шкода відшкодована.

Опитана в якості свідка ОСОБА_3 дала аналогічні пояснення, підтвердила, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував. За кермом була його дружина ОСОБА_2 .

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що не керував транспортний засобом в той день та час, його захисника - адвоката Бідного С.С., пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку поясненням та запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2021 року та відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2021 року серії ААБ № 206961, ОСОБА_1 , 25 квітня 2021 року о 00 години 10 хвилин керував автомобілем FIAT QUBO, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Світлицького, 24-А з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на бодікамеру АА00053, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, для підтвердження порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, в т.ч. п. 2.5 цих Правил, органом поліції, відповідно до ст. 251 КУпАП, та відомчих актів, зокрема Наказу МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року, мав бути наданий відеозапис події.

Разом з тим, з наявних у матеріалах справи відеозаписів з бодікамери працівника поліції не вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування автомобілем, тоді як, і в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надавав пояснення про те, що він не керував транспортним засобом. За кермом транспортного засобу була його дружина.

Такі ж пояснення (в письмовому вигляді) були надані свідками події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді першої інстанції, та підтверджені особистими поясненнями в суді апеляційної інстанції.

Неврахування цих обставин призвело до хибних висновків судді про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем FIAT QUBO, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, і під час апеляційного перегляду справи встановлені також не були.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені в протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже протокол не відповідає вимозі щодо його достатності та допустимості.

Оскільки керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, а факт керування 25 квітня 2021 року о 00 год. 10 хв. автомобілем FIAT QUBO, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 категорично заперечується, та, крім змісту протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, виходячи з принципу презумпції невинуватості, неможливо встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, не можливо встановити складу самого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оскільки з матеріалів даної справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT QUBO, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто зібраними у справі доказами не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому постанова судді Подільського районного суду м.Києва від 22 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 245, 247 ст. 280, 294 КУпАП,

суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Бідним Сергієм Сергійовичем, задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 22 липня 2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, з підстав передбачених п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна