КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/378/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Мицик Ю.С.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Равлюка Віталія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю захисника Равлюка В.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 25 липня 2020 року о 20 год. 38 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Infiniti Q 50», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харківське шосе, 170 в місті Києві у дворі будинку заднім ходом, не впевнилась у безпечності та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , що привело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, 25 липня 2020 року о 20 год. 38 хв. ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Infiniti Q 50», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харківське шосе, 170 в місті Києві у дворі будинку з ознаками алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовилися, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Равлюк В.В. просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Захисник зазначає що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

Апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429575 від 25 липня 2020 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або вказівка про те, що ОСОБА_1 відмовилась від пояснень, не вказано свідків, не встановлено потерпілого, а також до протоколу не додано жодних пояснень.

Щодо протоколу серії ДПР18 № 429574 від 25 липня 2020 року, то захисник зазначає про те, що у сформульованому правопорушенні наявні протиріччя стосовно механізму його вчинення та правової кваліфікації, оскільки вказано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння чи керувала транспортним засобом.

Також захисник зазначає, що в протоколі не вказано конкретного місця виявлення вчиненого правопорушення та де саме було зупинено автомобіль працівниками поліції.

В апеляційній скарзі апелянт також вказує, що у нього є сумніви в упередженості залучених працівниками поліції свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, захисник звертає увагу на пояснення свідка ОСОБА_2 , яка зазначила, що 25 липня 2020 року о 20 год. 38 хв. вона знаходилась на балконі та одразу після того, як жінка вийшла з автомобіля їй стало зрозуміло, що вона в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від неї відчувався запах алкоголю.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_3 то, як зазначає апелянт, у них взагалі не зазначено, що водій була з ознаками алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, захисник зазначає, що у протоколі серії ДПР18 № 429574 від 25 липня 2020 року також відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або відмітка про відмову від надання таких пояснень, не вказано повної адреси проживання свідків.

Таким чином, підсумовує захисник, наявні в матеріалах справи докази є недопустимими та не можуть бути покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Равлюка В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи прийняте судом рішення, захисник Равлюк В.В. просить скасувати постанову повністю, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 визнана судом винуватою у вчиненні двох адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429575, схемою місця ДТП, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції захисник зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено пояснень ОСОБА_1 або вказівки про те, що вона відмовилась від надання пояснень, не вказано свідків, не встановлено потерпілого, а також до протоколу не додано жодних пояснень.

На думку апеляційного суду, такі доводи є непереконливими

Як вбачається із протоколу серії ДПР18 № 429575 ОСОБА_1 відмовилась від його підписання, при цьому відповідно до положень ст. 256 КУпАП надання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності пояснень, зауважень чи мотивів відмови від підписання протоколу є правом особи, а не обов`язком, однак ОСОБА_1 таким правом не скористалась, що і відображено у протоколі.

Крім того апеляційний суд зазначає, що відсутність у протоколі відомостей про свідків та потерпілого не може бути безумовною підставою для скасування постанови, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із доказів на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що відомості про свідків наявні у їх поясненнях, які долучені до протоколу, а інформація про потерпілого, власника транспортного засобу, наявна у схемі місця ДТП.

У своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_3 зазначив, що бачив, як автомобіль «Infiniti», з номерним знаком НОМЕР_1 здійснив наїзд на автомобіль «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 . Такі ж пояснення надала свідок ОСОБА_2 .

Крім того, із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що наведені особи були свідками того, як автомобіль «Infiniti», рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на автомобіль «Dacia Logan», після чого з автомобіля вийшла жінка. Також свідки вказують, що саме ОСОБА_1 особа, відносно якої працівниками поліції складається протокол, була за кермом автомобіля «Infiniti».

Таким чином не знайшли свого підтвердження і доводи захисника, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом.

За доводами апеляційної скарги судове рішення, прийняте за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429574 від 25 липня 2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки викладена у ньому суть правопорушення є суперечливою, в ньому не вказане місце вчинення адміністративного правопорушення, адреси свідків та пояснення ОСОБА_1 .

Наведені доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так із вказаного протоколу вбачається, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить всі необхідні дані передбачені законом, зокрема і місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: м. Київ, вул. Харківське шосе, 170.

Також у протоколі зазначені свідки та відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису протоколу, що, як зазначалось раніше, свідчить про те, що правом надання пояснень вона не скористалась.

Щодо адреси свідків, то апеляційний суд звертає увагу на те, що відсутність такої інформації у протоколі не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, оскільки зафіксована в протоколі інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, у поясненнях свідків, які додаються до протоколу зазначені їх адреси проживання.

Також необґрунтованими апеляційний суд вважає і доводи апелянта про наявність суперечностей у формулюванні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Із протоколу вбачається, що працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась у присутності двох свідків.

Таким чином, є безпідставними посилання захисника на те, що викладена суть інкримінованого правопорушення відповідає п. 2.9 а ПДР України, оскільки працівник поліції не вказує про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а лише зазначає що у неї були виявлені ознаки такого сп`яніння.

Щодо доводів захисника про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є упередженими, зокрема через зміст їх письмових пояснень, то апеляційний суд вважає їх безпідставними та вважає за необхідне зазначити, що пояснення, на які посилається захисник, стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в той час як в матеріалах справи також наявні інші пояснення, які стосуються обставин вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, у своїх поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зазначили, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога.

Вказані пояснення не містять розбіжностей чи неточностей та повністю узгоджуються із іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Равлюка В.В.в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун