Дата документу 22.02.2021
Справа № 937/419/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Міщенко Т.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої у ФОП « ОСОБА_2 »,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 285860 від 13.01.2021, складеного поліцейським ДОП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Кавуном І.А. відносно ОСОБА_1 вбачається, що 13 січня 2021 року об 11 год. 20 хв. громадянка ОСОБА_1 , будучи власником крамниці «Хазяїн», розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , здійснювала торгівельну діяльність та не зачинила магазин, в якому здійснювали продаж хоз. товарами та іншими групами товарів, чим порушила п. п. 4 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020. Свідки, потерпілі та поняті відсутні, матеріальної шкоди правопорушенням нікому не заподіяно.

ОСОБА_1 в своєму поясненні, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 285860 від 13.01.2021 написала, що вона є власницею магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому наявні для продажу господарські та канцелярські товари, а також побутова хімія. В свою чергу, 13.01.2021 в денний час магазин був відчинений для торгівлі засобами гігієни. На поличках і рядах з іншими групами товарів були попереджувальні стрічки з надписом, що відділ не працює і торгівля даними товарами не здійснюється.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Згідно ст . 268 КпАП України явка правопорушника у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути протокол без його особистої участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, фактичні обставини у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого правопорушення не доведена, а відтак, у її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245,251, 252, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що є процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в протоколі, складеному у відношенні ОСОБА_1 , зазначено, що вона порушила п.п. 4 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Щодо самого факту вчинення торгівлі вказаним суб`єктом підприємницької діяльності хоз. товарами та іншими групами товарів 13 січня 2021 року, то суд вважає, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про події, які відбувались 13.01.2021 за участю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , однак на підтвердження здійснення торгівлі в магазині хоз. товарами та іншими групами товарів не додано доказів продажу товару будь-якій особі (розрахункових документів, пояснень осіб, які саме купили товар в магазині, або в присутності яких товар був куплений іншими особами тощо).

Із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, не вбачається, що в магазині будь-яка особа здійснювала купівлю заборонених товарів. На записі видно, що в приміщенні відсутні покупці, а також немає свідків здійснення продажу, що виключає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Доказів того, що на час складання протоколу у приміщенні магазину були відвідувачі та відбулася реалізація товару суду не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а суд не вправі збирати самостійно докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів, на підставі яких можна дійти висновку про те, що 13.01.2021 ОСОБА_1 здійснювала дії, які б свідчили про порушення правил щодо карантину людей.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначає в своїй постанові Верховний Суд України по справі № 204/8036/16-а про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2020 року, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 285860 від 13.01.2021, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, а тому, керуючись ст. 62 Конституції України, тлумачу ці сумніви на користь адмінправопорушника та вважаю, що вина не доведена.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляції в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: