Провадження № 3/638/3969/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

26 вересня 2021 року о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_1 у м. Харкові по вул. Університетська, буд.16, керував транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.

У судовому засіданні від 08.11.2021 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Лисаченко Є.М. надійшло клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , фахівців з питань судово-медичної експертизи та токсикології ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Суддею було частково задоволено клопотання, зокрема в частині виклику фахівців з питань судово-медичної експертизи та токсикології ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом відмовлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, бажав пройти огляд самостійно. Також йому не були роз`яснені його права та обов`язки. В подальшому в судові засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кутовий Г.І надав до суду письмове клопотання про закриття справи за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП обставини вчинення правопорушення не доведені. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, направлення на проходження такого огляду останньому вручено не було. Наступного дня ОСОБА_1 самостійно звернувся до КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз для здачі аналізів на стан наркотичного сп`яніння, за результатами якого вмісту наркотичних речовин в зразках ОСОБА_1 не виявлено. Крім того зазначив, що під час зупинки останньому не були роз`ясненні його права та обов`язки та не надано змогу скористатися юридичною допомогою. На підставі вищевикладеного клопотання просив задовольнити у повному обсязі.

Захисник Лисаченко Є.М. надав до суду письмові заперечення, в яких також зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, через необізнаність пройшов такий огляд на наступний день. Крім того, зазначив, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають вимогам встановленим «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Вказує, що під час зупинки останньому не були роз`ясненні його права та обов`язки та не надано змогу скористатися юридичною допомогою. На підставі зазначеного просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його захисників.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , який є товаришем ОСОБА_1 , показав, що 26.09.2021 року о 22-00 годині він був присутній на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Зазначив, що йому зателефонувала наречена останнього та повідомила що їх зупинили співробітники поліції. Вказує, що був присутнім при розмові ОСОБА_1 та співробітника патрульної поліції та чув як ОСОБА_1 пропонували пройти медичний огляд, але останній не відмовлявся від проходження такого огляду, але не погоджувався. ОСОБА_1 спитав у працівника поліції чи може він самостійно пройти такий огляд, але чіткої відповіді працівника патрульної поліції свідок не запам`ятав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка є нареченою ОСОБА_1 показала, що їх разом з ОСОБА_1 зупинили працівники патрульної поліції, які повідомили, що в них є інформація про вживання водієм наркотичних речовин, зазначивши при цьому, що необхідно пройти обстеження у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 спитав чи можливо пройти такий огляд наступного дня, але чіткої відповіді від працівників патрульної поліції отримано не було. Зазначає, що наркотичні речовини ОСОБА_1 не вживав, лише викурив одну цигарку. Також свідок зазначила, що права ОСОБА_1 на місці зупинки роз`яснені не були.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, допитавши свідків, дійшов наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Оглянувши у судовому засіданні диск з відеозаписом, суд вбачає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано працівниками поліції.

Крім того, щодо посилання захисників Погорілого А.В. на висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи №1072-2021 від 27.09.2021 року в якому зазначено, що «при судово-токсикологічному дослідженні зразків ОСОБА_1 1989 барбітурати, морфін, кодеїн, папаверин, опій, кокаїн, ефедрон, промедол не виявлені», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4, 5 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд зазначає, що наданий захисником ОСОБА_1 адвокатом Кутовим Г.І. висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи №1072-2021 від 27.09.2021 року є неналежним доказом, оскільки огляд проводився на наступний день після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також такий огляд проводився за відсутності поліцейського, що суперечить вимогам ст.266 КУпАП.

З огляду на вищевказане, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме: обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №277172 від 26.09.2021 року, складеного у присутності двох свідків, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів; даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисниками не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи зазначені у запереченнях з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду не знайшли своє підтвердження. Стосовно посилання захисника на той факт, що ОСОБА_1 не розумів наслідки самостійного проходження огляду на стан сп`яніння, суд зазначає, що юридична необізнаність водія не є тим фактом, що виправдовує особу, оскільки в силу ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суд критично оцінює покази допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки їх покази спростовуються зібраними у справі наведеними вище доказами. Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_2 є нареченою ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 не був присутній спочатку спілкування ОСОБА_1 з патрульними поліцейськими, а підійшов пізніше та є товаришем останнього, а отже вони є заінтересованими особами, їх показання можуть бути направлені на запобігання притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

На підставі вищевикладеного, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а отже клопотання захисників Погорілого А.В. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Гл.10 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 130, 251,266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В. Цвірюк