Номер провадження: 33/813/250/21
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.к., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Садаклієва Івана Ілліча, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Чернявської Л.М. від 12.01.2021 року,

установив

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 12.12.2020 року о 21 год. 37 хв. в м. Одеса по вул. Генуєзька, 3а, керував транспортним засобом JEEP RENEGADE д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам з наступних підстав. ОСОБА_1 наголошує на тому, що він не заперечував проти проходження медичного освідування в медичному закладі однак вимагав від працівників поліції належного оформлення «направлення на медичний огляд». Також вказує, що в нього не було ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тому у поліції не було підстав направляти його на проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Згідно відеозапису, наданої як доказ провини апелянта, чітко вбачається те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на алкотестері «Драгер», тобто приводів вважати, що ОСОБА_1 вживав алкоголь не було. Крім того, в порушенні вимог ст.265-2, 266 КУпАП працівник поліції не відсторонив його від керування та не затримав тимчасово його транспортний засіб.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_2 просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_2 адвоката Садаклієва І.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи захисникапро невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №076619 від 12.12.2020 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 12.12.2020 року о 21 год. 37 хв. в м. Одеса по вул. Генуєзька, 3а, керував транспортним засобом JEEP RENEGADE д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи те, що у водія ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п.1.3. 1.4 Інструкції (почервоніння очей, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що особа яка склала протокол, в порушення вимог діючого законодавства, не пропонувала пройти та не проводила його огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, оскільки проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачено лише у закладі охорони здоров`я.

Також суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що у направлення на медичний огляд не належно оформлено, зокрема зазначено ознаки сп`яніння, які були відсутні у ОСОБА_1 та перелік яких не входить до 1.4 Інструкції, оскільки як вже було зазначено, поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п.1.3. 1.4 Інструкції (почервоніння очей, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) та такі ознаки були зазначені у направленні на медичний огляд.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР №076619 від 12.12.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.12.2020 року о 21 год. 37 хв. в м. Одеса по вул. Генуєзька, 3а, керував транспортним засобом JEEP RENEGADE д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, поясненнями ОСОБА_1 , у яких він зазначив, що відмовою від проходження ним медичного огляду є невірно, на його думку, складене працівниками поліції направлення на такий огляд, відеозаписом серії від 12.12.2019 року, відповідно з яким водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, однак він відмовився від проходження огляду, при цьому працівниками поліції йому було роз`яснено як порядок проходження такого огляду, так і наслідки відмови від його проходження.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що у працівників поліції не було приводів вважати, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, оскільки він притягується до адміністративної відповідальності не за керування у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а тому відсутність доказів перебування його у стані алкогольного сп`яніння не мають правового значення для розгляду справи.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не було відсторонено працівниками від керування транспортним засобом, оскільки такі можливі порушення з боку працівників поліції не мають правового значення для розгляду справи, предметом розгляду якої є встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстав для скасування або зміни постанови суду немає.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець