Справа № 134/2208/21
П О С Т А Н О В А

21 грудня 2021 року смт. Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши заяву про самовідвід судді Крижопільського районного суду Вінницької області Лабая О.В. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021 справу для розгляду передано судді Крижопільського районного суду Вінницької області Лабаю О.В.

До початку розгляду справи про вказане адміністративне правопорушення, суддею Лабаєм О.В. заявлено самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 працює в Крижопільському районному суді Вінницької області на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій і вказана обставина може викликати сумнів щодо неупередженості судді.

Вивчивши доводи заяви про самовідвід, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 2, 7 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а провадження в цих справах здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б регулювала порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У п. 4 рішення Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні/процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про самовідвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Іншими словами, це обґрунтування припускає можливість того, що суддя може бути цілком об`єктивним у ситуації, яка, тим не менше, викликає обґрунтовану підозру в упередженості, що вимагає відводу судді.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).

Ураховуючи наведені у заяві про самовідвід обставини, зокрема, те, що особа, яка притягується до відповідальності є працівником суду, на розгляд якого надійшли матеріали справи, вважаю, що з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді та виключення у розумної та належним чином поінформованої особи підозри про існування такого упередження, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 75, 80 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

постановила:

Задовольнити заяву судді Крижопільського районного суду Вінницької області Лабая О.В. про самовідвід від участі у розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 134/2208/21 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу передати до канцелярії Крижопільського районного суду Вінницької області для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя