Єдиний унікальний номер 725/300/21
Номер провадження 3/725/238/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Нестеренко Є. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, ПП « ОСОБА_2 », який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 027692 ОСОБА_1 15.01.2020 р. о 00 год. 50 хв. в м. Чернівці по вул. Узбецька, 27, керував транспортним засобом марки «Volkswagen T-ROC» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, зміна шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що в той вечір він був вдома, транспортним засобом керував його знайомий.

В судовому засідання захисник Шалар І.В. зазначив, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення несуть саме водії транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , подав клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відомо неправдиві покази, суду пояснив, що дійсно 15.01.2021 року взяв у ОСОБА_1 у користування його автомобіль, цілий день ним користувався, вирішував свої справи, коли повертався зателефонував до ОСОБА_1 сказав, що він повертає автомобіль, щоб останній вийшов із квартири та забрав ключі від машини. Дорогою до будинку ОСОБА_1 він побачив поліцейський патруль, згадав, що він не взяв свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тому пришвидшив рух автомобіля. Під`їхавши до будинку ОСОБА_1 віддав йому ключі та поїхав додому на таксі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що працівниками поліції, не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом або зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з матеріалів (відео) чітко вбачається, лиш розмова працівників поліції з ОСОБА_1 під під`їздом будинку.

Окрім того свідок ОСОБА_3 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відомо неправдиві покази, визнав, що він 15.01.2021 року керував транспортним засобом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Оцінивши надані в цій справі докази, наявність певної неповноти і суперечностей, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 266, 283, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко