20.12.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1015/21
Провадження № 3/533/381/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., прокурора Єрохова Р.С., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Оленівка, Козельщинський район, Полтавська область, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює директором Кременчуцької гімназії № 24, має ІІІ групу інвалідності,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

-за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно (16.10.2021) без поважних причин подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою не визнала та пояснила, що не мала умислу порушувати законодавство. Стверджувала, що вона не подала вчасно декларацію про доходи за 2020 рік в Національне агентство з питань запобігання корупції (надалі НАЗК) через поважні, на її думку, причини, а саме: втрату кваліфікованого електронного підпису (надалі КЕП), реорганізацію Козельщинської райдержадміністрації; карантин та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2; перебування на лікуванні, усне звернення до поліції за роз`ясненнями та через власну необережність.

Під час судового засідання ОСОБА_1 подала клопотання, у якому просила закрити провадження відносно неї за малозначимістю та обмежитися усним зауваженням. Також на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання декларації надала копії консультативного висновку, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого, листка непрацездатності, витягів із реєстру ЕП ПФУ про випадки непрацездатності, та копію листа НАЗК від 08.10.2021 № 190-07/74442-21, яким роз`яснено порядок отримання КЕП.

Прокурор під час судового засідання наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначав, що вина її у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною та неспростованою, закриття провадження за малозначністю заперечував, оскільки правопорушення, пов`язані з корупцією несуть негативні наслідки, що підривають авторитет держави.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора та дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, встановив таке.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування, що прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» посада, яка належать до посад державної служби категорії «Б», відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

У відповідності до абзацу 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України… Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 3 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19) зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2019 за № 1300/34271, декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею встановлено, що:

-розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації від 21.04.2015 № 24-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника голови райдержадміністрації з 21 квітня 2015 року та присвоєно 10 ранг державного службовця (а.с. 22);

-розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації від 30.05.2016 № 37-к ОСОБА_1 , заступнику голови райдержадміністрації, присвоєно 6 ранг державного службовця категорії «Б» (а.с. 23);

-розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації від 02.01.2018 № 2-к присвоєно ОСОБА_1 , заступнику голови райдержадміністрації, черговий 5 ранг державного службовця категорії «Б» (а.с. 24);

-розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації від 27.04.2020 № 16-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника голови районної державної адміністрації 27 квітня 2020 року у зв`язку з призначенням нового голови районної державної адміністрації (а.с. 25).

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 мала обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік до 01.04.2021 шляхом заповнення відповідної форми декларації на офіційному вебсайті НАЗК.

ОСОБА_1 не заперечувала свій обов`язок з подання декларації та не заперечувала факту несвоєчасного подання нею декларації, а саме 16.10.2021. Але вважала, що наявність поважних причин, про які вона зазначала, та відсутність умислу на вчинення правопорушення, є підставою для закриття провадження у справі, у тому числі за малозначністю.

Разом з тим, наведені ОСОБА_1 причини несвоєчасного подання нею декларації не можуть бути визнанні поважними, оскільки її пояснення про неможливість відновлення КЕП протягом періоду з березня 2021 по жовтень 2021 є непереконливими, адже, дійсно, як зазначено уповноваженою особою НАЗК у протоколі про адміністративне правопорушення, вхід до Єдиного державного реєстру декларацій можливо здійснити за допомогою великої кількості кваліфікованих електронних підписів, які надаються розширеним колом надавачів електронних довірчих послуг, а виготовлення КЕП є можливим за допомогою мережі Інтернет віддалено, не відвідуючи установи таких надавачів послуг. Необізнаність особи про способи чи порядок отримання КЕП не може бути виправдуванням порушення порядку подачі декларації.

З цих підстав суд відхиляє також і доводи ОСОБА_1 про перешкоди для своєчасного подання декларації у вигляді карантину. Недоречним є й аргумент особи про реорганізацію установи, де вона обіймала посаду, як підставу для порушення строку подання декларації.

Ствердження особи про відсутність у неї умислу на порушення законодавства суд не приймає до уваги, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, тобто для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльність). Для встановлення ознак складу цього правопорушення необхідно підтвердження одночасно ознак таких двох обставин: 1) наявність акту несвоєчасного подання декларації; та 2) відсутність поважних причин щодо неподання декларації у визначений законом строк.

Перебування особи на лікування та медичному обстеженні у періоди: 22.01.2021, 01.03.2021, 19.03.2021, 16.03.2021, 26.04.2021-30.04.2021, 21.05.2021, 16.09.2021 дійсно є поважними причинами для неподання декларації у саме ці дати. Разом з тим, особою не надано обґрунтованих та переконливих пояснень щодо причин неподання декларації у інші дати, які не охоплюються періодами її непрацездатності. З цих підстав, незважаючи на те, що суддя визнає непрацездатність як одну з поважних причин, що могла завадити своєчасному поданню декларації, але не вважає ці причини достатніми для того, щоб виправдати бездіяльність особи у інші дати.

Таким чином, вина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується сукупністю таких доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 47-01/272/21 від 23 листопада 2021 року (а.с. 4-9);

- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо загальних відомостей суб`єкта декларування ОСОБА_1 та поданих нею документів до Реєстру, згідно якого декларація після звільнення подана ОСОБА_1 16.10.2021 о 09:15 (а.с. 10-11);

- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно послідовності дій, які вчинила ОСОБА_1 за період: 01.01.2021 - 19.10.2021 (а.с. 12-14), згідно якого дії по заповненню декларації після звільнення за 2020 рік ОСОБА_1 розпочала лише 16.10.2021;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 28-29).

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки остання несвоєчасно без поважних причин подала 16.10.20201 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

Підстав для звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення суддя не вбачає.

Обираючи вид стягнення правопорушникові суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність особи, суддя уважає перебування особи протягом тривалого часу на лікуванні.

Обставини, що обтяжують відповідальність особи, суддею не встановлено.

Ураховуючи викладене, зважаючи на той факт, що особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, суддя уважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зазначене покарання, на думку судді, у виді мінімального розміру штрафу є необхідним та буде достатнім для запобігання вчинення особою нових адміністративних правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 454 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями ч. 1 ст.172-6, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 гривні 00 копійок.

Реквізити сплати штрафу: отримувач ГУК у Полт.обл/тг смт Козельщ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016614, код класифікації доходів бюджету 21081100. «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Реквізити сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 20.12.2021.

Суддя В.П. Козир