Справа № 139/944/21
Провадження № 3/139/439/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2021 року смт Муровані Курилівці
Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Могилів-Подільського РВП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, ФОП, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 об 11-ій годині 10 хвилин 01 грудня 2021 року в магазині «Гануся», що по вул. Лесі Українки, 49 в с. Посухів Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, здійснювала господарську діяльність, не маючи сертифікату вакцинації від Covid-19. Таку бездіяльність ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення «постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами постанови № 1096 від 08.11.2021» та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
ОСОБА_1 у суді пояснила: вона нещодавно перенесла онкооперацію, а тому лікар рекомендував певний час утриматися від вакцинації. Однак, 02.12.2021 вона про вакцинувалася вперше, а 16.12.2021 вдруге і тепер уже має відповідний сертифікат (ксерокопію приєднано до матеріалів справи).
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адмінвідповідальності, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та докази, додані до протоколу, приходжу до наступного висновку:
Стаття 9 КУпАП дає визначення поняття адміністративне правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Із 17 березня 2020 року діє норма про адміністративну відповідальність за порушення правил карантину (ст. 44-3 КУпАП). Зокрема, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Диспозиція цієї норми КУпАП має бланкетний характер, а тому для з`ясування змісту порушення необхідним є звернення до відповідних нормативно правових актів, якими встановлено відповідні правила та норми.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 408166 від 01 грудня 2021 року, ОСОБА_1 «порушила постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами постанови № 1096 від 08.11.2021», та конкретизовано, які саме вимоги цієї норми були порушені (здійснювала господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та не мала сертифікату вакцинації від Covid-19).
Однак, зміни до постанова КМУ № 1236 від 9 грудня 2020 р. вносилися, зокрема, постановою КМУ № 1096 від 20 жовтня 2021 року, а зміни постановою КМУ від 08 листопада 2021 року не вносилися. Крім того, постанова «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», має понад 50 пунктів, окремі з яких мають понад 20 підпунктів, якими встановлені обмежувальні протиепідемічні заходи, однак поданий до суду протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на відповідні пункти (підпункти) вказаної постанови.
Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Тобто, суд не може самостійно змінювати викладені у протоколі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується особі, а розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки, в іншому випадку, буде порушено гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно з вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу вміненого ОСОБА_1 правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 3 ст. 156, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП України, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя : ______________