П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2021 р. Справа № 596/1814/20

Провадження № 3/596/42/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Федорів О.П., захисника адвоката Возьного Я.В., ознайомившись із матеріалами, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, не працюючого, за ст. 122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як слідує із змісту протоколу про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 498107 від 10.12.2020 року, ОСОБА_1 10 грудня 2020 року о 18 год. 05 хв. в с. Лежанівка керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 . На вимогу працівника поліції про зупинку транспорного засобу завчасно подану за допомогою синього та червоного проблискових маячків не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі ДНЗ 07.30 шляхом створення штучного затору, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-2 КУпАП.

Особа, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

Захисник адвокат Возьний Я.В. через канцелярію суду подав заперечення на протокол, посилаючись на те, що як видно із відео файла, доданого до протоколу працівниками поліції, останні зупинили транспортний засіб яким керував ОСОБА_1 , при цьому поліцейські вели себе зухвало до нього, що є порушенням ст. 18 Закону України «Про національну поліцію». При цьому поліцейським який було проведено зупинку транспортний засіб ОСОБА_1 , не назвавши причину зупинки, не надано жодного доказу відразу почали вимагати документи не представившись та не надавши відповідних документів правомірності своїх дій, чим і викликав обурення ОСОБА_1 , після чого примінили фізичну силу до ОСОБА_1 та затримали його для встановлення його особи, хоча в салоні автомобіля знаходились особи які повідомляли, що вони з одної сім`ї.

Як вбачається із зазначеного відео файлу час та дата, яка зазначається в протоколі не відповідає даті і часу у відео файлі, та не містить сам процес складання протоколу.

На думку захисника, в справі не має жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, просить справу про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні захисник адвокат Возьний Я.В. просив закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з підстав, зазначених в запереченні на протокол.

Дослідивши письмові докази та заслухавши думку захисника адвоката Возьного Я.В., приходжу до наступних висновків.

Як встановлено, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП.

Згідно Розділу з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Як встановлено, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення заперечував факт своєї провини. В порушення вимог зазначеної Інструкції, письмові пояснення в нього не відбирались, в протоколі в графі пояснення міститься запис: «я не їхав». Також в протоколі міститься запис про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від підписів в протоколі.

Як слідує із змісту долучених до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 10.12.2021 року, вони не містять інформації невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку.

Суд вживав заходів щодо виклику в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про те останні не з`явились в судове засідання.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено також відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції.

При перегляді відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора), вбачається, що він також не підтверджує факт порушення водієм вимог про зупинку.

На ньому лише зафіксовано факт адміністративного затримання ОСОБА_1 . Проте в порушення ст. 261 КУпАП матеріали справи не містять протоколу про адміністративне затримання.

Як встановлено, зазначений відеозапис датовано 25.04.2017 року 23год.06 хв. Таким чином дата та час відеозапису суперечить даті та часу, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення 10.12.2020 року о 18 год.

Згідно п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Як встановлено, зазначений відеозапис не є безперервним та не несе жодної доказової інформації, зокрема, щодо порушень вимог ПДР чи щодо процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Інші докази винуватості ОСОБА_1 в справі відсутні.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ст. 122-2 КУпАП настає у випадку невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу (ч.1 ст. 122 КУпАП) та у випадку невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу (ч.2 ст. 122 КУпАП).

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Як встановлено, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498107 від 10.12.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 не зазначено яку частину статті 122-2 КУпАП порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Ст. 247 КУпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.7, 247 п.1 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк