Номер провадження: 33/813/299/21
Номер справи місцевого суду: 494/1285/20
Головуючий у першій інстанції Римар І.А.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., за участю секретаря судового засідання Узун Н.Д., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Григоржевського М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Григоржевського М.С., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Березівського районного суду Одеської області від 28.01.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою суду

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним

-у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік;

-у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.123 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.;

На підставі ст.36 КУпАП визначено ОСОБА_1 , остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 визначено обчислювати з дня здачі або вилучення водійських прав.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 454 грн.

15.12.2020 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 15.12.2020 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 494/1285/20 (провадження 3/494/609/20) та призначені до розгляду.

В постанові суду встановлено, що 11.12.2020, о 20:30 годині, за межами с. Маринове Березівського району Одеської області, біля залізничного переїзду 1237 км, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д/н НОМЕР_1 , здійснив переїзд залізничного шляху не по залізничному переїзду, чим заблокував рух залізничних потягів, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП.

11.12.2020 року, о 20:30 годині, за межами с. Маринове Березівського району Одеської області, біля залізничного переїзду 1237 км, ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною постановою суду захисник Григоржевський М.С., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити,посилаючись на те, що постанова суду прийнята внаслідок неповного з`ясування судом фактичних обставин справи, з порушенням прав ОСОБА_1 на захист, висновки суду суперечать фактичним обставинам справи, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Висновки суду, щодо визнання доведеним, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки на момент прибуття співробітників поліції, транспортний засіб перебував в нерухомому стані, а письмові пояснення свідків також зводяться до констатації факту, що ними було виявлено транспортний засіб на залізничному переїзді, тобто жоден із свідків об`єктивно не міг бачити ким саме здійснювалось керування транспортним засобом.

Судом була розглянута справа за відсутності ОСОБА_1 , хоча останній надавав докази поважності неявки, зокрема перебування на самоізоляції в зв`язку з пандемією короно вірусу, що призвело до поверхневого підходу при розгляді справи, без заслуховування пояснень ОСОБА_1 та особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом в якості свідка.

Суд не мотивував свої висновки про відхилення доводів захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом, щодо недопустимості доказів, які були викладені в клопотанні про повернення матеріалів на доопрацювання.

Судом необґрунтовано було відмовлено у поверненні матеріалів про адміністративні правопорушення на доопрацювання.

Судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків, у зв`язку з чим при судовому розгляді не було забезпечено можливості особі реалізувати свої процесуальні права.

Заява про відвід судді була розглянута без участі сторони захисту, що призвело до обмеження та реалізації процесуальних прав.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив наступні докази по справі.

Зокрема, протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №201795 від 12.12.2021 року та серії ДПР 18 №201791 від 12.12.2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, письмові поясненнями свідка ОСОБА_2 та відеозапис з місця події.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201791 від 12.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 11.12.2020 року, о 20:30 годині, за межами с. Маринове Березівського району Одеської області, біля залізничного переїзду 1237 км, керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_1 , здійснив переїзд залізничного шляху не по залізничному переїзду чим заблокував рух залізничних потягів, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.123 КУпАП.

Крім того, з наданого до протоколу фотознімку вбачається, що автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з НОМЕР_1 , перебуває на залізничному шляху, де рух через переїзд заборонений.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , він керував вантажним потягом та помітив, що на залізничній колії знаходиться автомобіль, у зв`язку з чим почав екстрене гальмування. Він вийшов з потягу та побачив біля платформи автомобіль, двигун якого був увімкнутий та за кермом якого сидів водій. При цьому водій намагався виїхати, однак у нього нічого не виходило, у зв`язку з чим він ОСОБА_2 зателефонував до диспетчера, які викликали поліцію.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201795 від 12.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 11.12.2020 року, о 20:30 годині, за межами с. Маринове Березівського району Одеської області біля залізничного переїзду 1237 км, керував автомобілем марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 1.35 % проміле алкоголю,чим були порушені вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема алкотест Драгер 6810, у ОСОБА_1 виявлено 1.35 % проміле алкоголю.

З протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 1.35 % проміле алкоголю.

Апеляційний суд також дослідив зазначені протоколи про адміністративні правопорушення та вважає, що вони відповідають вимогам ст.256 КУпАП, під час розгляду апеляційної скарги не надано жодних доказів щодо недопустимості цих доказів.

Також апеляційний суд дослідив відеозапис, який доданий до протоколів, на якому зафіксовані обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків, та виявлений результат 1.35 % проміле алкоголю.

Апеляційний суд вважає, що зафіксоване на відеозапису проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння відповідає приписам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/73.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду сторона захисту не заперечувала факт вживання ОСОБА_1 алкоголю.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованих правопорушень в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази наявні в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що адміністративні правопорушення скоїв не ОСОБА_1 , а інша особа, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 про те, що саме ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля, двигун якого був увімкнутий, та намагався виїхати з колії, однак у нього нічого не виходило, у зв`язку з чим була викликана на місце правопорушення поліція.

Пояснення свідка ОСОБА_2 апеляційний суд визнає достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються всіма наведеними доказами та не викликають сумнівів. Сторона захисту не навела жодної підстави, з якої машиніст потягу, який зупинився через перебування на колії автомобіля ОСОБА_1 , та не був раніше знайомий з останнім, оговорює ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 з моменту складання протоколу до судового засідання апеляційного суду не називав конкретної особи, яка нібито керувала автомобілем, хоча не був позбавлений можливості повідомити про це правоохоронні органи та суд першої інстанції для проведення перевірки та притягнення її до відповідальності.

Однак, при складанні протоколів ОСОБА_1 відмовився від будь-яких пояснень. З дослідженого апеляційним судом відеозапису вбачається, що на місці події був присутній саме ОСОБА_1 , який також не повідомляв працівників поліції про те, що за кермом автомобіля була інша особа, а не він.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, фактичним обставинам справи, є надуманими та голослівними.

Апеляційний суд відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків, оскільки наведеними належними та допустимими доказами в повному обсязі доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень. Зокрема, суд відмовив в задоволенні клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_5 , який нібито керував автомобілем під час події 11.12.2020 року , так як сторона захисту відповідного клопотання під час судового розгляду справи не заявляла, хоча не була позбавлена такої можливості, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги перевіряє докази, які були покладені в обґрунтування судового рішення першої інстанції.

Доводи захисника про те, що судом першої інстанції справа була розглянута з порушенням приписів ст. 268 КУпАП, за відсутності ОСОБА_1 , апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги, так як з матеріалів справи вбачається, що судові засіданні неодноразово відкладались у зв`язку з наданням можливості ознайомлення стороні захисту з матеріалами справи, хворобою ОСОБА_1 , та розглядом клопотань, які були заявлені стороною захисту.

Крім того, у судовому засіданні 28.01.2021 року інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Григоржевський М.С., який, відповідно до журналу судового засідання, вважав за можливе продовжити розгляд справи, будь-яких клопотання про відкладення розгляду справи з приводу відсутності ОСОБА_1 заявлено не було.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість відмови суду першої інстанції у поверненні матеріалів про адміністративні правопорушення на доопрацювання, апеляційний суд також не приймає їх до уваги, з огляду на те, що сторона захисту не навела норми закону, яка б передбачала повернення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.130, ч. 2 ст. 123 КУпАП на доопрацювання, відповідно не обґрунтувала які саме норми закону суд порушив.

Апеляційний суд також не приймає до уваги посилання захисника на те, що розгляд заяви про відвід судді без участі сторони захисту є підставою для скасування судового рішення, оскільки заява про відвід судді була розглянута в передбаченому законом порядку, адвокат Григоржевський М.С. був належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що вони підтвердження не знайшли, зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а також вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.123 КУпАП.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства, підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Григоржевського М.С., в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 28.01.2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.123, ч. 1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП, остаточно на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: Н.В. Грідіна