П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/25/21

Номер провадження 3/530/15/21

17.02.2021 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Ситник О.В., секретарі Стрілець Л.Г. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Зайця В.П. розглянувши матеріали які надійшли від Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

що проживає в

АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, індивідуальний

ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної,

відповідальності раніше не притягувався,-

ВСТАНОВИВ:

05.01.2021 року о 08 годині 45 хв. в Полтавській області, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем Volkswagen Caddy д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, млява мова, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Вилучене посвідчення водія.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Розгляд адміністративного матеріалу призначено на 08.02.20201 року , в судове засідання ОСОБА_1 з`явився , прохав відкласти розгляд справи та надати йому час для укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом , вказав що свою вину не визнає , долучив до матеріалів справи оригінал висновку щодо результатів медичного огляду від 22.01.2021 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння зі схожими ознаками як і при складанні протоколу 05.01.2021 року , але стан сп`яніння не підтвердився , клопотав викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суд відклав розгляд справи на 17.02.2021 року.

В судове засідання 17.02.2021 року з`явились особа що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник- адвокат Заєць В.П., заявили клопотання в якому просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що відносно особи яку він представляє незаконно складений адміністративний протокол та в порушення процесуальних вимог , представник ОСОБА_4 надав письмове клопотання.

Суд, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 який притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП зазначає наступне:

Судом встановлено, що начальником СРПП №4 Зіньківського ВП Ісаєвим О.В., було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що 05.01.2021 року о 08 годині 45 хв. в Полтавській області, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем Volkswagen Caddy д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, млява мова, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Вилучене посвідчення водія. (а.с.1).

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

В судовому засіданні особа що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомив, що відносно нього незаконно складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки 05.01.2021 року о 08 годині 45 хв. в Полтавській області, м. Зіньків, вул. Воздвиженська, він дійсно керував автомобілем Volkswagen Caddy д/н НОМЕР_1 , але не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Повідомив що пару місяців працює на іспитовому строку на підприємстві водієм , того дня зранку він розвозив хліб по магазинах в м. Зіньків , біля кожної зазначеної торгової точки він зупинявся та розвантажував лотки з хлібними виробами, коли зупинився біля чергового магазину та почав виходити з авто, то під`їхав співробітник поліції , підбіг до нього та почав звинувачувати у водінні транспортного засобу у нетверезому стані. Інспектор не пояснив а ні причину зупинки як такової , оскільки він зупинився по роботі , біля магазину , також не пояснив що відмова від проходження освідовування є складом адміністративного правопорушення ., він же в свою чергу не міг покинути автомобіль повний завантажений хлібом, також прохав взяти до уваги , що його зовнішній вигляд такий і є , на що він нічого зробити не може . Дійсно пізніше у січні місяці також його зупинили працівники поліції в м. Зіньків з такими самими претензіями та ознаками зовнішнього виду , на що він вже погодився на проходження освідування , та медичний висновок показав що він не був в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння . Також пояснив, що працівник поліції не пропонував пройти огляд на місці , а відразу запропонував їхати до лікарні , на що він не міг погодитись , оскільки у автомобілі був не розвезений хліб, який повинен бути доставлений по магазинах зранку, про що ОСОБА_1 і пояснив інспектору , тоді інспектор сказав мені щоб я відмовився від проходження і на тому він поїде додому і тільки після цього включив запис на камеру. Після цього був складений протокол , залучені двоє свідків , які тільки підписали пояснення які вже були надруковані , його ж відпустили і надалі розвозити хліб на своєму автомобілі, що він і робив до обіду.

Адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні зауважив, що: поліцейським не було виконано вимоги статті 18 та 35 ЗУ «Про національну поліцію» - не проінформував ОСОБА_1 про причини зупинки, не представився , не роз`яснив права та склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 . При складанні протоколу працівник поліції послався на такі ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, хоча не зрозуміло як це можливо визначити, млява мова ( ОСОБА_1 за темпераментом людина флегматична і зазвичай має розмірене, спокійне мовлення), почервоніння обличчя є досить природнім, якщо працювати на вулиці взимку при температурі нижче за нуль градусів Цельсія. Також, як вбачається з протоколу та відеозапису правопорушення, працівник поліції ОСОБА_5 не роз`яснив ОСОБА_1 , що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів тягне за собою відповідальність передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП, хоча зобов`язаний був це зробити. Також до матеріалів справи був доданий висновок про результати медичного огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 який був складений знову на ОСОБА_1 пізніше в часі , вже 22.01.2021 року по причині повторної підозри за ознаками особи - в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, та згідно цього акту ОСОБА_1 не перебував в стані сп`яніння. ( а.с. 14) Письмові пояснення ж свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 написані інспектором поліції по шаблону набраному на комп`ютері , тільки за їх підписами , в судове ж засідання свідки які були викликані судом не з`явились . Інші докази у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні .

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді адмінматеріалу, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

П. 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (на даний час це 10 200,00 грн.) З наведених норм слідує висновок відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Однак суд зазначає , що ніхто не позбавляє особу права відмовитись від проходження огляду, коли поліцейський пропонує особі це зробити з грубими порушеннями норм чинного законодавства, а огляд запропоновано провести всупереч встановленому порядку. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

У своїх діях поліцейський керується зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735) Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.) Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.)

Згідно ст. 266 КУпАП - направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності особи.

Відповідно до п.2 Порядку - Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Враховуючи ті документи , якими повинен керуватись працівник поліції , якому відповідно до правового поля держава надала дискреційні повноваження скласти протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП , яка за своєю суттю виду адміністративної відповідальності пересягає межу мінімальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення суд зазначає наступне:

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

· запах алкоголю з порожнини рота;

· порушення координації рухів;

· порушення мови;

· виражене тремтіння пальців рук;

· різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

· поведінка, що не відповідає обстановці.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2). Отже, лише при наявності перелічених ознак у поліцейського виникають достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Ці ознаки мають бути зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами:

1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів , 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні знання. Поліцейськими використовуються лише спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 1-6 Інструкції). Отже, поліцейський, зі спеціальним знанням, виявивши перелічені ознаки сп`яніння, повинен запропонувати водію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу при цьому, - на вимогу водія показати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, проінформувати як використовувати технічний засіб згідно інструкції до спеціального технічного засобу. Якщо на вимогу водія йому не показали сертифікат та свідоцтво, не проінформували як використовувати спеціальний технічний засіб і є при цьому свідки (але не обов`язково) можна прийти до висновку , що «поза розумним сумнівом» водій може відмовитися від проходження огляду, оскільки такий відбувався з порушенням Інструкції та Порядку, і як наслідок з порушенням ст. 266 КУпАП.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п. 4 Порядку) В разі відмови пройти огляд працівник поліції повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду. При цьому свідками можуть бути лише неупереджені особи . Свідок має чути пропозицію пройти огляд, в який спосіб водію пропонується пройти огляд, які є підстави в поліцейського для проведення огляду, з яких причин водій відмовився від огляду, в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився . У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі вище перелічені обставини, свідком яких він став. Якщо ці всі обставини не вказані в поясненні свідка при виклику свідка в суд він може не пам`ятати нюансів всієї події, а згідно ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться в її користь. Обоє свідків також повинні підписати протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, і при цьому поліцейський одразу після вище перелічених дій скласти протокол - не може, оскільки - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу - направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. (п. 6 Порядку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (п. 7 Інструкції).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 цієї Інструкції. (п.8 Інструкції). Тобто, далі поліцейський повинен направити водія та забезпечити доставку водія до відповідного закладу охорони здоров`я. А точніше, запропонувати водію пройти огляд у такому закладі, при цьому поліцейський ще повинен вирішити питання, що робити з транспортним засобом водія у випадку його згоди та направлення на огляд, адже алгоритму дій поліцейського Інструкція не передбачає. Так само, Інструкція не передбачає порядок дій поліцейського у випадку коли водій відмовляється від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Але ця ситуація передбачена в п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ситуація зі свідками є така сама як і в випадку відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (пояснення, всі обставини події, причину відмови водія, тощо). Окрім цього, в протоколі має бути зазначено дії водія щодо ухилення від огляду. Оскільки ані Інструкція, ані Порядок не дають право поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, - то і правопорушення на той час ніякого немає. Натомість відмова від проходження огляду у медичному закладі має наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності за таку відмову. В протоколі від 05.01.2021 року ( а.с. 1) та поясненнях свідків які взагалі набрані за допомогою технічних засобів із зазначенням унизу навіть речення «більше мені доповнити нічого» ( а.с. 2-3) , рапортах поліцейських, - взагалі не вказано, у який спосіб було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд, яким технічним засобом і які дії водія були щодо ухилення від такого огляду. Що дає право вважати, що складу правопорушення та події за ст. 130 КУпАП немає.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п. 7 Порядку). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п.9 Інструкції). Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. (ст. 266 КУпАП).Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського (ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП - вважається недійсним.

Однак, всі ці обставини та наведені докази водієм про неправомірність дій поліцейського, оформлення протоколу - оцінюються судом за власним переконанням і суд повинен пересвідчитись , чи відмова від проходження огляду у будь якому випадку була обґрунтована, вмотивована та законна, чи в діях водія не було умислу відмовлятись.

Як вбачається з відеозапису правопорушення, працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 , що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів тягне за собою відповідальність передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП, хоча мав це зробити відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, сам запис є фрагментами , не містить початку , відсутня процесуальна процедура зупинки , роз`яснення прав , також відсутнє роз`яснення адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння тому суд вважає, що даний запис не можливо взяти як доказ, оскільки він не підтверджує належного додержання працівниками поліції порядку визначеного законом, а саме ст. 266 КУпАП. Додані до протоколу пояснення двох свідків, які були залучені працівниками поліції і як вказав суд вище написані « по шаблону» , але і при наявності цих письмових пояснень в матеріалах справи - не спростовують висновку суду щодо недотримання працівниками поліції ст. 266 КУпАП

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не підтверджено факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях відсутня подія та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 33,130, ч.1 ст.247, 280, 283, 289,294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -