Провадження № 33/4823/100/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Рябініна Б.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рябініна Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 25 жовтня 2020 року, в 00.01 год., по вул. Савчука, 1, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Рябінін Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Послався на те, що місцевий суд розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим позбавив його прав, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП. Вказав, що розглядаючи справу, суд обмежився лише дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що транспортним засобом в дійсності керував ОСОБА_3 . Останній може підтвердити, що ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем, не сидів на водійському місці в автомобілі, в якому був вимкнутий двигун, та який знаходився на узбіччі. Вважає, що наявності ознак перебування особи в стані алкогольного сп`яніння недостатньо для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як для об`єктивної сторони даного правопорушення необхідно наявність керування особи транспортним засобом, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, а про існування постанови дізнався з Єдиного реєстру судових рішень.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав та наполягав на тому, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, але не керував автомобілем, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. В дійсності, транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_4 , який після ДТП пішов шукати евакуатор.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається зі змісту судового рішення, постанова щодо ОСОБА_1 була ухвалена 06 січня 2021 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 16 січня 2021 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, а копію судового рішення отримав значно пізніше, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 020306 від 25.10.2020, ОСОБА_1 , 25 жовтня 2020 року, о 00.01 год., по вул. Савчука, 1, у м. Чернігові, керував автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 766 від 25.10.2020 року (ЧОПНЛ), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (а.с.8).

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати копію протоколу (а.с.8-9).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2020 року, виданого лікарем КНП ЧОПНЛ ОСОБА_5 , згідно якого на момент огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Також, вищевказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , згідно з якими він був свідком того, як водій сірого автомобіля 25 жовтня 2020 року, в 00.01 год., рухаючись від кафе «Мандарин» у напрямку пляжу «Золотий берег», не впорався з керуванням, транспортний засіб занесло на повороті біля пішохідного переходу, автомобіль вилетів за межі проїзної частини і скоїв зіткнення з деревом. З автомобіля вийшло двоє чоловіків, водій був невисокого зросту, одягнений у темну куртку і кепку. Чоловіки перебували поряд з автомобілем до приїзду працівників поліції (а.с.12).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля є безпідставними та не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

З переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що спілкуючись з працівниками поліції, ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння, розповідав про обставини виникнення ДТП. На відео видно, як він пояснював, що назустріч йому рухався автомобіль «ВАЗ», який створив аварійну ситуацію. Щоб уникнути зіткнення з ним, ОСОБА_1 виконав різкий маневр, в результаті чого його автомобіль занесло і викинуло на узбіччя дороги. Тобто, з відеозапису слідує, що на момент ДТП саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Отже, доводи апелянта про керування транспортним засобом іншою особою підтверджуються жодними доказами та повністю спростовуються наявними у справі доказами та встановленими обставинами.

Більш того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я також побічно підтверджує, що в момент ДТП саме він керував автомобілем, в розумінні вимог п.1.10 ПДР України, та як водій погодився пройти такий огляд.

Посилання апелянта на порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі його підзахисного, на думку апеляційного суду, є слушними.

Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_1 , що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи та мала можливість надати докази на підтвердження своїх доводів.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Рябініну Д.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Рябініна Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний