Справа № 136/44/21
провадження №3/136/26/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В.., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №161794 складеного 15.12.2020 слідує, 15.12.2020 о 09:30 год., по вул. Миру, 42 в с. Вахнівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл., керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом з ротової порожнини, не виражена вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнав при вищевказаних фактичних обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суду пояснив, що 15.12.2020 біля 09 години транспортний засіб яким він керував було зупинено працівниками поліції при в`їзді до с. Вахнівка, які представились та запропонували дати йому документи. Вимогу працівників поліції він виконав, утім останні запропонували пройти до службового автомобіля, де йому надали прилад Драгер, при цьому, муштук не змінювався, а був вже прикріплений до приладу. Після продуття приладу, працівник поліції не показав йому результатів, а лише повідомив, що вони становлять більше допустимої норми, а саме 0,23 проміле після чого його відпустив, транспортний засіб не затримувався, тому він із пасажиром ОСОБА_2 поїхали у наміченому напрямку. Протокол за ч.1 ст.130 КУпАП складався працівниками поліції стосовно нього, ОСОБА_1 , 15.12.2021 о 09:30 год., вже по вул. Миру, 42 в с. Вахнівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл., коли він повернувся пішим ходом до службового автомобіля працівників поліції для з`ясування деяких питань, тоді було вже запрошено свідків, які не були очевидцями події, коли транспортний засіб під його керуванням було зупинено чи проводився огляд за допомогою приладу Драгер. Свідки підписували чистий бланок пояснень.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

ОСОБА_1 притягується до відповідальності за відмову як особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких слідує, що вони були свідками того, що водій ОСОБА_1 від якого було чути спиртним з порожнини рота відмовився від медичного освідування на факт вживання алкоголю в медичному закладі.

Також додано до матеріалів справи відео диск СD; направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де зазначено, що останній відмовився їхати в лікарню.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (далі - Інструкція), яка 09.11.2015 року затверджена Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок).

Згідно п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які передбачені пунктом 3 розділу І цієї Інструкції.

Згідно вимог ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Із пояснень особи, яка притягується до відповідальності судом встановлено, що 15.12.2020 біля 09 години транспортний засіб, яким він керував було зупинено працівниками поліції при в`їзді до с. Вахнівка, на місці зупинки транспортного засобу він продував прилад Драгер, при цьому муштук не змінювався, а був вже прикріплений до приладу, як повідомив працівник поліції результати склали 0,23 проміле, свідків при цьому не було запрошено, протокол не складався, транспортний засіб не затримувався.

З метою з`ясування усіх обставин справи судом було вжито заходів для виклику свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення для безпосереднього їх допиту судом.

Крім цього, було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка ОСОБА_2 , а також надання відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, який здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху 15.12.2020 інспектора СРПП Могилів-Подільського ВП старшого лейтенанта поліції Левадного Р.П, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №161794 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу суду відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, який здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху 15.12.2020 інспектора СРПП Могилів-Подільського ВП старшого лейтенанта поліції Левадного Р.П. не було надано на визначений судом день та час розгляду справи, а також останній в судове засідання, будучи повідомленим про день та час розгляду справи засобами електронного зв`язку, не з`явився.

Судом встановлено, що доданий до матеріалів справи в якості доказу відео диск СD з нагрудної камери поліцейського, який був безпосередньо переглянутий в судовому засіданні, не ідентифіковано, він не містить дати відеозапису та часу, отож в силу приписів ст.251 КУпАП, такий доказ не може бути належним та допустимим доказом, тому суд ставить його під сумнів.

Також не з`явились за викликом суду свідки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно був очевидцем подій 15.12.2020, коли працівники поліції зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , а він був пасажиром при в`їзді до с. Вахнівка, які представились та запропонували надати ОСОБА_1 документи, що він і зробив, після цього запросили останнього до службового автомобіля, деякий час його не було, а коли повернувся то вони поїхали далі під керуванням ОСОБА_1 , транспортний засіб не був затриманий.

У п.27 постанови Пленуму 23.12.2005 № 14, зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Наведене кореспондується із вимогами вказаними у п.8 Порядку.

Як убачається із протоколу та доданих письмових пояснень свідків дії щодо ухилення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не зафіксовано.

Підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Ураховуючи те, що свідки не з`явились в судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не могла заперечити пояснення свідків в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

За наведених вище мотивів, ОСОБА_1 позбавлений був можливості у судовому засіданні спростувати покази свідків, які зазначені у письмових поясненнях, що додані до справи.

Крім цього, із письмових пояснень свідків встановлено, що вони були запрошені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідно до яких зазначено останній відмовився від медичного освідування на факт вживання алкоголю в медичному закладі.

У той же час із письмових пояснень свідків не можливо встановити час відібрання у них пояснень.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано результатів проведеного поліцейським огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, оскільки направлення до медичного закладу та проходження медичного огляду згідно діючого законодавства можливе у разі незгоди з результатами огляду.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує неузгодженість між собою зібраних у справі доказів.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, поза розумним сумнівом, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун