ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_1 , 19.11.2021 року, приблизно о 18:00 год., знаходячись у м. Одеса, площа Грецька, у громадському місці палив нікотиновмістні електронні сигарети, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав. При цьому ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи відносно нього за його відсутності у зв`язку з напруженим графіком навчання.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінкуОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №478/263 від 19.11.2021 року, копією рапорту від 19.11.2021 року, письмовими поясненнями самого притягуваного.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з ч.1 ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

З огляду на неповнолітній вік притягуваного та встановлені обставини даного адміністративного провадження, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Разом з цим, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, які відповідно до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність неповнолітньої ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого неповнолітнім ОСОБА_1 правопорушення, його особу та ступінь його вини, суд, враховуючи положення ч.1 ст.13 КУпАП, вважає за можливе та достатнє для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень, застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП у виді попередження.

Оскільки заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, з неповнолітнього ОСОБА_1 не підлягає стягненню сума судового збору у відповідності до ст.40-1 КУпАП

Керуючись ст. ст. 12, 13, 24-1, 178, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/25722/21

Номер провадження №3/522/16860/21

Головуючий суддя Русєва А.С.