Провадження № 3/638/19/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю секретаря судових засідань Суркової М.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Тарасенка А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, який має малолітню дитину, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2020 в 00 год. 33 хвилини водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Людвіга Свободи поблизу будинку № 35 у м. Харкові, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість та рухливість ходи, мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у відповідного лікаря-фахівця водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Не поїхав у лікарню, так як поліцейський не повідомив йому достатніх підстав для цього, він був у нормальному стані, не вживав ніяких наркотичних засобів. На вулиці було холодно, тому пальці дійсно могли тремтіти. Звертає увагу, що його автомобіль був зупинений поліцейським ОСОБА_2 , саме з ним вони спілкувалися увесь час, але ж протокол про адміністративне правопорушення був складений іншим поліцейським ОСОБА_3 , що є незаконним.

Захисник Тарасенко А.А., окрім обставин, зазначених ОСОБА_1 , вказав, що тремтіння пальців рук не відноситься до ознак, що вказують на можливість знаходження особи у наркотичному сп`янінні. Для того, щоб запропонувати особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння поліцейський повинен зазначити не менше двох ознак сп`яніння, проте щодо ОСОБА_1 була висловлена лише одна ознака тремтіння пальців рук. Також зазначив, що в направленні на медичний огляд міститься тільки дата його складання, без вказання часу.

Крім цього, захисником були надані письмові заперечення, в яких, окрім вищевказаного, він зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення містить неправдиві дані щодо відмови ОСОБА_4 від проходження медичного огляду, протокол, у порушення п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні парвопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395, не містить опису дій водія щодо такої відмови. Звертає увагу, що в рапорті поліцейського ОСОБА_5 вказано, що саме його екіпажем було зупинено Гончарка, що не відповідає дійності, адже ОСОБА_4 був зупинений екіпажем 0040 поліцейським ОСОБА_2 . Протокол про адміністративне парвопрушення не містить відомостей щодо огляду або відмови від огляду на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки, що є порушенням Інструкції № 1452/735. Також, поліцією не складався документ про відсторонення від керування транспортним засобом, що є порушенням Інструкції та ст. 266 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Тарасенко А.А. просили закрити провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення, яке мало місце 30.11.2020 в 00 год. 33 хвил. та полягало у його відмові, як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 110097 від 30.11.2020, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2020; відеозаписом з боді-камери поліцейського АЛ 5309.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камери поліцейського АЛ 5309, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за те, що в темну пору доби їхав на автомобілі «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому не горіла передня фара освітнення. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 та поліцейським ОСОБА_2 , останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у Гончарка, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . ОСОБА_1 неодноразово вимагав від поліцейських, щоб йому пояснили підстави для такої дії. На вимоги ОСОБА_1 поліцейський неодноразово озвучував підстави для направлення його для проходження медичного огляду, із зазначенням ознак сп`яніння, з посиланням на нормативно-правові акти, що дають право поліцейському висувати таку вимогу та зобов`язують водія пройти медичний огляд. Проте, ОСОБА_1 знов ставив аналогічне запитання. Така поведінка ОСОБА_1 була розцінена працівниками поліції як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння та поліцейським ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне парвопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. На вимогу надати безоплатну правову допомогу ОСОБА_1 роз`яснено, що він не є особою, що має право на таку допомогу, та може самостійно викликати захисника, що останнім зроблено не було.

Крім того, за клопотанням захисника в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_6 , який пояснив, що близько 1 години 30.11.2020 року його запросили працівники поліції бути понятим у зв`язку з підозрою, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння. В його присутності працівник поліції пропонував ОСОБА_4 пройти медичний огляд, але останній відмовився. ОСОБА_4 вимагав від працівника поліції, щоб йому повідомили причини та підстави для необхідності проходження медичного освідування. Поліцейський говорив, що на його думку, ОСОБА_4 знаходився у стані сп`яніння, якого саме алкогольного чи наркотичного, свідок не пам`ятає. Після того, як протокол про адміністративне правопорушення був складений, ОСОБА_1 заявив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду.

За клопотанням захисника в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що 30.11.2020 року, близько 00 год 30 хвилин, ним, у складі екіпажу поліції, був зупинений автомобіль «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Людвіга Свободи поблизу будинку № 35 у м. Харкові через те, що в темну пору доби на транспортному засобі не горіла фара. Водієм автомобіля був ОСОБА_1 . Під час складання постанови про адміністративне правопорушення, ним були виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови, підвищена рухливість, що не відповідали обстановці, виражене тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків ОСОБА_4 було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, проте він відмовився від цього. Оскільки у цей же час він був вимушений займатися оформленням матеріалів щодо пасажира вказаного автомобіля, у якого був виявлений пакет з речовиної рослинного походження, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст. 130 КУпАП складав поліцейський ОСОБА_3 , який знаходився під час спілкування з порушником поруч та бачив, що ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду. Крім того, зазначив, що ОСОБА_5 є поліцейським роти № 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП, командиром якої є ОСОБА_8 в той день працював у складі іншого екіпажу та прибув на місце події через 15-20 хвилин після зупинки ОСОБА_4 з метою його супроводження до медичного закладу, оскільки спочатку він не заперечував проти огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_5 був продемонстрований відеозапис з відеореєстратора, де було зафіксовано, що саме ОСОБА_4 30.11.2020 керував автомобілем «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_1 , у присутності та за участю ОСОБА_5 були залучені свідки, в присутності яких ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду, зазначивши, що він не зобов`язаний їхати на освідування. ОСОБА_4 були озвучені підстави для такої вимоги поліцейських, висловлені підстави, що вказували на його можливе перебування у стані наркотичного сп`яніння, передбачені Інструкцією № 1452/735, Наказом № 1355. На місці стан сп`яніння водія не перевіряли, оскільки запаху алкоголю від нього не було, а стан наркотичного сп`яніння можна перевірити лише в медичному закладі. Також зазначив, що окремий документ про передачу матеріалу від нього до ОСОБА_5 для подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення не складалося, оскільки матеріали складалися спільно, ОСОБА_5 був присутнім при цьому, а законодавством не передбачено складання рапорту в даній ситуації.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За клопотанням захисника в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що він працює поліцейським в УПП в Харківській області ДПП. 30.11.2020 здійснював патрулювання у Шевченківському районі м. Харкова, до нього надійшов виклик від ОСОБА_2 про необхідність прибути на допомогу. По приїзду на місце події, ОСОБА_9 повідомив йому, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, показав відео, на якому було зафіксовано, що ОСОБА_4 є водієм. Такими ознаками були почервоніння очей, звужені зіниці очей, що не реагували на світло від ліхтарика. ОСОБА_4 повідомлялися, в тому числі й ОСОБА_5 , ознаки, що вказують на можливість перебування у стані наркотичного сп`яніння. Поліцейські пропонували ОСОБА_4 в присутності свідків проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, але він не хотів їхати, ухилявся від відповіді на запитання про готовність пройти огляд, питав, які є підстави для проходження медичного огляду. Також, відповідаючи на запитання учасників розгляду та суду свідок уточнив, що транспортнй засіб зупинив не він, а ОСОБА_9 , а у рапорті вказані невірні дані, про те, що автомобіль був зупинений екіпажем поліції, в склад якого входив ОСОБА_5 ; його бодікамера працювала на початку спілкування з ОСОБА_4 , потім розрядилася, знов була включена під час складання протоколу про адміністративне правопорушення; направлення на огляд він склав до того, як ОСОБА_4 було запропоновано прослідувати у медичний заклад; водієві було сповіщено, що він не має права продовжувати керувати транспортним засобом, але ж окремий документ з цього приводу не складався; ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про підозру у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння одразу, ще до того, як йому були роз`яснені права; ОСОБА_4 говорив, що не згоден з підставами для проходження огляду, заявляв, що йому потрібен адвокат, але не викликав захисника; до матеріалів справи було долучено відео з бодікамери Кобзаря, бо вся інформація, що стосувалася події, була зафіксована саме на неї; зазначив, що на даний час точно вже не пам`ятає, які саме ознаки сп`яніння були у Гончарка (почервоніння очей, звужені зіниці очей та/або інші), бо такі випадки трапляються дуже часто, на кожній зміні, проте, протокол про адміністративне правопорушення складав саме ОСОБА_5 та в ньому зазначені вірні дані.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення в діях ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, у розумінні ст. 251 КУпАП, визнає їх належними, допустимими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 30.11.2020 в 00:33 год. вимог п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, суд не приймає до уваги в якості доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП Павленка А. від 30.11.2020, оскільки в ньому зазначено, що під час патрулювання екіпажем 1105 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_10 ) було зупинено транспортний засіб «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Вказані обставини спростовані в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких слідує, що автомобіль був зупинений екіпажем 0040 за участі ОСОБА_2 .

Суперечності в показаннях свідка ОСОБА_3 щодо конкретних ознак стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 суд розцінює як такі, що обумовлені об`єктичними причинами, адже з часу скоєння правопорушення минуло майже 3 місяці, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що після 30.11.2020 року він приймав участь у складанні великої кількості аналогічних матеріалів, зазначив, що точно не пам`ятає, які ознаки були виявлені у ОСОБА_1 , але при пред`явленні судом свідку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДАПР18 № 110097, вказав, що протокол складений ним власноручно та у ньому зазначені вірні дані.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, поліцейський не повідомив достатніх підстав для необхідності слідування у медичний заклад суд визнає такими, що не відповідають дійсності та повністю спростовуються матеріалами справи, показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , надані ним з метою уникнення відповідальності за фактично скоєне.

Окрім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що не поїхав у медичний заклад, так як злякався та вважав, що він має нормальний стан та вигляд, що також не позбавляє водія обов`язку на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння та не виключає адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання на те, що автомобіль був зупинений поліцейським ОСОБА_2 , саме з ним спілкувався ОСОБА_1 , а протокол про адміністративне правопорушення був складений іншим поліцейським ОСОБА_3 , що, на думку сторони захисту, свідчить про незаконність складання протоколу, також є необгрунтованим.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУаАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, в тому числі за ст. 130 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

З показань свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слідує, що дійсно автомобіль був зупинений екіпажем поліції, в якому 30.11.2020 працював ОСОБА_2 , після виявлення ознак наркотичного сп`яніння, був викликаний другий екіпаж поліції, у складі якого перебував ОСОБА_3 та який прибув на місце події через 15-20 хвилин. Після цього, ОСОБА_3 знаходився на місці, брав безпосередню участь у проведенні дій, бачив та чув, що відбувається, ознайомився з відеозаписом, з якого слідувало, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Людвіга Свободи поблизу будинку № 35 у м. Харкові.

З відеозапису боді-камери вбачається, що ОСОБА_2 запитує у ОСОБА_1 , чи готовий він проїхати у медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, на що той в черговий раз запитує підстави для таких дій. Одразу після цього ОСОБА_2 говорить особі на ім`я ОСОБА_11 (ім`я поліцейського ОСОБА_3 ), щоб той оформляв матеріал.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення склав саме ОСОБА_3 , представився та пред`явив йому службове посвідчення. На думку ОСОБА_1 , вказаний поліцейський приїхав на місце в той момент, коли вже були поняті, що також підтверджує участь ОСОБА_3 у провадженні дій по адміністративній справі.

Твердження захисника Тарасенка А.А. про те, що тремтіння пальців рук не відноситься до ознак, що вказують на можливість знаходження особи у наркотичному сп`янінні спростовується положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніхсправ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, згідно з п. 2 вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, ознака сп`яніння у виді вираженого тремтіння пальців рук може бути розцінена поліцейським, як така, що вказує на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що для того, щоб запропонувати особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння поліцейський повинен зазначити не менше двох ознак сп`яніння також є необгрунтованим.

З аналізу вищевказаної інструкції, а саме п. 4 слідує, що поліцейський може вимагати від особи проходження медичного огляду за наявності однієї ознаки сп`яніння. Множинне зазначення у Інструкції слова «ознаки» використано перед переліком таких ознак та не свідчить про необхідність пред`явлення водію двох чи більше ознак сп`яніння.

Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейський, окрім вираженого тремтіння пальців рук, вказував на поведінку ОСОБА_4 , що не відповідає обстановці, що також є ознакою перебування особи у стані сп`яніння згідно з вищевказаною Інструкцією.

Доводи захисника про те, що в направленні на медичний огляд міститься тільки дата його складання, без вказання часу, а також те, що поліцією не складався документ про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не є тими порушеннями, які свідчать про недопустимість доказу (направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння) та відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пяснив, щ склав направлення на огляд водія до того, як ОСОБА_4 було запропоновано проїхати у медичний заклад.

Порушень п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395, на що вказує захисник, судом не встановлено, адже в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто дією водія щодо ухилення від огляду є його відмова від такого огляду.

Оцінюючи довід захисника про те, що протокол про адміністративне парвопрушення не містить відомостей щодо огляду або відмови від огляду на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки, що є порушенням Інструкції № 1452/735, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 6 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

На даний час та станом на 30.11.2020 в розпорядженні Національної поліції відсутні спеціальні технічні засоби, що були б дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, для виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Тому водію було запропоновано пройти такий огляд у лікаря в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення та надходження матеріалу до суду становило 420 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Є.В. Невеніцин