гСправа № 375/1498/20 Провадження № 3/358/88/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли після визначення підсудності із Київського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 354195, складеного 09 грудня 2020 року о 20 годині 25 хвилин поліцейським СРПП №4 Рокитнянського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області сержантом поліції Сюмарем Юрієм вбачається, що 09 грудня 2020 року о 19 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Незалежності в смт. Рокитне Київської області керував автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на судовий розгляд справи не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, у в зв`язку з чим суд розглядає справу за відсутності особи, що відповідає вимогам статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 (далі-по тексту Правила) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно підп. «а» п.2.9 Правил, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя перевіряє чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, крім того, згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи положення ст. 280 КУпАП щодо з`ясування питання, чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП, суд виходить із диспозиції даної статті, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого із правопорушень, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до частини шостої статті 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем в закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Форма акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів затверджена як додаток №2 до Інструкції.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Натомість, посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол щодо останнього про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

Так, в даному випадку поліцейським обов`язково повинен був складений акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, форма якого затверджена як додаток №2 до Інструкції, оскільки підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів форми 2 щодо водія ОСОБА_1 , а додана лише роздруківка приладу Drager «Alcotest 6810» від 09.12.2020 року.

Зважаючи на те, що під час огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння був застосований прилад Drager Alkotester, однак огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів був проведений з порушенням процедури проведення такого огляду, тому суд приходить до висновку, що результати такого огляду є недійсними.

Крім того, до протоколу не додано докази того факту, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Як наслідок протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не може вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до пункту першого частини першої ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, коли відсутні достатні, допустимі та об`єктивні докази про факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, вважаю за необхідне справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 130, 247, 252, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов