Єдиний унікальний номер 341/1933/20
Номер провадження 3/341/232/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 КУпАП щодо: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в :

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2020 № 210100 ОСОБА_1 вчинив порушення правил щодо карантину людей за наступних обставин.

08.12.2020 о 12 годин 37 хвилин ОСОБА_1 у м. Галичі по вул. Вітовського, 43, Автодорога Т 0903, здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Івано-Франківськ-Межигірці» на автобусі марки Mercedes-Benz 312, НОМЕР_1 , у кількості 25 пасажирів, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою на транспортний засіб, тобто 19 осіб, чим порушив п.п. 9 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вини у вчиненні вищевказаного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав. З оглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції вбачається, що дійсно 08.12.2020 о 12 годин 37 хвилин ОСОБА_1 здійснював перевезення транспортним засобом пасажирів за маршрутом «Івано-Франківськ-Межигірці». Однак, з відеозапису не видно кількість осіб, які перебували у автобусі. Після огляду у судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 суду підтвердив, що дійсно на відеозаписі він перевозив пасажирів у кількості не більше 19 осіб, відповідно до технічної характеристики на транспортний засіб. При цьому, пасажири стояли у автобусі, оскільки вони повинні були вже виходили на зупинці. Крім цього вказав, що свідки, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у місці складання протоколу не перебували, він таких навіть не бачив.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до ст. 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2020 № 210100, посадова особа при складанні протоколу вказала свідків, однак до матеріалів справи не долучено письмових пояснень цих свідків. До протоколу також не додані копії технічної документації транспортного засобу (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), із зазначеною належною кількістю місць сидіння. Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання, чи здійснювалося перевезення пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною документацією транспортного засобу.

Окрім цього, з оглянутого у судовому засіданні відеозапису, доданого до протоколу установлено, що в ході розмови працівник поліції констатує переповнення салону автобуса пасажирами. Проте з наявного відеозапису вбачається, що двері салону відкрились, однак огляд транспортного засобу не проводився. На підставі цього відеозапису неможливо встановити конкретну кількість пасажирів в автобусі. Крім того, вбачається наявність вільних сидячих місць ліворуч зліва від входу до автобуса та не видно місць праворуч (позаду водія).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Приписами ст. 44-3 КУпАП, в редакції чинній на час вчинення інкримінованого правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами та доповненнями, зокрема від 11.11.2020 № 1100), з 01.08.2020 до 31.12.2020 на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

П.п. 9 п. 10 вищевказаної постанови КМУ визначає здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Інспектор поліції не дотримався вимог ст. 251 КУпАП та не зібрав доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. До матеріалів справи не додав належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Оцінивши докази, доходжу висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення достатніх і переконливих не містять даних щодо об`єктивної сторони правопорушення, за яким складено протокол стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44 -3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМ. Р. Мергель