П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 515766 від 09 листопада 2021 року гр. ОСОБА_1 «09 листопада 2021 року в АДРЕСА_2 , попередньо не розібравшись в ситуації, здійснив безпідставний виклик поліції».

16 грудня 2021 року на офіційну електронну адресу суду від законного представник ОСОБА_1 матері ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, у яких остання вказала, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 515766 від 09 листопада 2021 року відносно її сина ОСОБА_1 складено не 09 листопада 2021 року, як зазначено у ньому, а 17 листопада 2021 року, тобто через дев`ять днів після вказаної у протоколі дати. При цьому, законний представник стверджує, що того дня інспектори поліції приїхали до її сина і склали відповідний протокол у той час, коли її не було вдома. Таким чином, на її переконання, протокол складено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки працівники поліції при його складанні не залучили ні законного представника неповнолітнього, ні його захисника, а також не роз`яснили ОСОБА_1 його прав. Водночас, законний представник зауважила, що у протоколі не вказано час вчинення адміністративного правопорушення, а до матеріалів адміністративної справи не додано відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який підтвердив би той факт, що протокол складено 17 листопада 2021 року за місцем проживання неповнолітнього та у відсутності його батьків. З огляду на вищевикладене, просила суд закрити провадження у справі відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 та його законному представнику ОСОБА_2 було роз`яснено права відповідно до вимог ст.ст. 268, 270 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не визнав, обставини, викладені у протоколі, категорично заперечив, та пояснив, що у ніч з 08 листопада 2021 року на 09 листопада 2021 року він із друзями був у бані, де святкував власний день народження. Близько 01 години 00 хвилин 09 листопада 2021 року, коли вони з товаришами вже збиралися додому, власник бані почав бити свою дружину. Побачивши це, його товариш зателефонував до поліції, але пояснити ситуацію не зміг і передав слухавку йому ( ОСОБА_1 ). Коли приїхали працівники поліції, господар та його дружина повідомили останнім, що все добре, тому вони з друзями пішли додому. 17 листопада 2021 року о 12 годині 00 хвилин, у той час, коли він перебував вдома сам, до його домоволодіння приїхали працівники поліції, склали протокол про адміністративне правопорушення та під тиском змусили його підписати вказаний документ і запевнили, що за це йому нічого не буде.

Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала раніше подані нею письмові пояснення та просила суд закрити провадження у справі відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Указані вимоги щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення викладено у ІІ Розділі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, суд констатує, що працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 515766 від 09 листопада 2021 року відносно гр. ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначено точний час вчинення даного правопорушення, а також прізвищ та адрес свідків, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, викладені в протоколі.

Враховуючи наведене, суд позбавляється можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 .

Крім того, суд констатує, що, встановивши вік ОСОБА_1 , у порушення ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», яка передбачає можливість проведення опитування неповнолітніх тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога, та в порушення ст. 270 КУпАП, згідно з якою інтереси неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники), працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення у відсутності законного представника ОСОБА_1 або педагога, що є істотним порушенням права неповнолітнього на захист, та, в свою чергу, є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.

Відтак, грубі порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення не дають підстав вважати його належним та допустим доказом.

Також суд звертає увагу на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом вини особи в інкримінованому діянні, оскільки обвинувачення не може обґрунтовуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суду не надано.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо суті адміністративного правопорушення, суд зауважує, що диспозицією ст. 183 КУпАП передбачена відповідальність, крім іншого, за завідомо неправдивий виклик поліції. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у гр. ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП суддя, -

у х в а л и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко