Справа № 444/243/21
Провадження № 3/444/175/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції № 5 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце народження: с. Гребінці Жовківського району Львівської області; місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02.04.2002 року, ІПН НОМЕР_2 , зі слів працює машиністом ПрАТ "Концерн Хлібпром" в м. Львів), -

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме 03.01.2021 вчинила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, у зв`язку із чим її син перебував на пр. Чорновола в м. Львів без супроводу дорослих, чим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала повністю. Пояснила, що проживає разом із сином в с. Гребінці. Син ОСОБА_2 , 2008 р.н., є учнем 6 класу комунального закладу Львівської обласної ради "Великолюбінський навчально-реабілітаційний центр I-II ступенів. Просить суд врахувати долучену нею до матеріалів справи копію індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, видану поліклінічним відділом КНП Жовківської районної ради "Жовківська центральна районна ліканя" з якої вбачається, що її сину встановлено діагноз: легка розумова відсталість з емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями; супутні захворювання: порушення соціальної адаптації. Пояснила, що 03.01.2021 її син вийшов з дому в селі Гребінці прогулятися, однак без її відома поїхав до м. Львова на пр. Чорновола, де був виявлений працівникам поліції. Зазначила, що він систематично самовільно залишає місце їхнього проживання, а коли вона телефонує йому, то він не завжди підіймає слухавку. Пояснила, що їй складно постійно контролювати сина, оскільки вона працює, щоб забезпечити сім`ю, а її чоловік і батько ОСОБА_3 помер п`ять років тому. Зазначила, що така поведінка сина має системний характер, однак вона докладає і докладатиме максимум зусиль для належного виховання сина. Вона постійно проводить із сином бесіди та пояснює йому, що не можна їхати з дому, коли йому заманеться без відома мами, однак син, враховуючи діагноз лікаря, приймає такі необдумані рішення самостійно. Просить суд не накладати на неї адміністративног стягнення у виді штрафу, оскільки це позбавить її та її сина засобів для існування, оскільки вона забезпечує матеріально їхню сім`ю. Щиро шкодує, що так сталося.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та її вина у цьому підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.01.2021 року; рапортом працівників поліції від 03.01.2021; копією постанови Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2020 року; письмовими поясненнями в матеріалах справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; довідкою за результатами проведеної перевірки від 22.01.2021; іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому нею правопорушенні полягає в тому, що вона, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, здійснила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, а також особу ОСОБА_1 , визнання нею вини та щире розкаяння, те, що її діяння суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди і така шкода фактично не була заподіяна,відсутність будь-яких доведених негативних наслідків внаслідок діяння ОСОБА_1 , з урахуванням ставлення порушниці до вчиненого, того, що її син хворіє і його поведінкапов`язується із встановленим йому діагнозом у виді легкої розумової відсталості з емоційно-вольовими та поведінковими порушеннями; враховуючи, що ОСОБА_1 обіцяє докласти максимум зусиль для належного виховання сина та обіцяє здійснювати кращий догляд за дитиною, беручи до уваги те, що накладення стягнення може позбавити її сім`ю засобів для існування, поставить її у скрутне матеріальне становище, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення тазастосувати ст. 22 КУпАП України, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України Про судовий збір, судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 33, ч. 2 ст. 184, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, внаслідок малозначності скоєного правопорушення, а справу відносно неї закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Ясиновський Р. Б.