Справа №: 343/2482/21
Провадження №: 3/0343/979/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, незаміжньої, на утриманні має одну неповнолітню дитину, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувалась, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

12 жовтня 2021 року близько 17.00 год ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених закоодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме розпивала алкогольні напої та в присутності сина перебувала в п`яному вигляді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнала, пообіцяла, що більше такого не повториться.

Крім визнання вини ОСОБА_1 її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 753743 від 12.10.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно квалiфiкувати за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу, те, що на її утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, визнання нею вини.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Таким чином, з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України Про судовий збір, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 454 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів