328/3085/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Людмила Василівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Токмацького управління Головного управління Держпродспоживслужби в запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працює - фізична особа-підприємець, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 05/37 від 18 листопада 2021 року, складеного начальником відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Чернігівського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області Степаненко Ольгою Володимирівною, стосовно ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця, вчинила правопорушення, 18 листопада 2021 року о 15-20 год. магазин автозапчастин «Лонжерон» ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 перебуваючи на робочому місці не забезпечила дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів: щодо заборони роботи закладів торгівельного обслуговування населення шляхом допуску в приміщення магазину та обслуговування відвідувачів, які не вдягнені в засоби індивідуального захисту; персонал магазину здійснює обслуговування покупців та розрахунок без одягнених одноразових рукавичок та відсутності документів, що підтверджують негативне тестування на Covid-19 методом ПЛР або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації міжнародного внутрішнього сертифікату або сертифіката, що підтверджує вакцинація від Covid-19 однією дозою однодомної вакцини чи двома дозами дводобової вакцини, що підтверджено засобами відеотехніки зафіксовано и 111302936, що є порушенням ст. 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп. 1, 9 п. 22, п. 3, п. 35, п.п. 4 п. 35 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020, постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р., що є порушенням правил карантину людей, за що передбачена відповідальність частиною першої статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу додано: - супровідний лист; - перелік питань з дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, визначених постановою КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 (зі змінами) та дотримання тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів, у закладах торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби Covid-19, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року, наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 1118 від 12 листопада 2021 року; - положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 24 лютого 2020 року № 151 та оптичний диск (відеофіксація вчиненого правопорушення на електронному носії).

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнала, пояснила, що з протокол не погоджується. З порушеннями в переліку питань для здійснення моніторингу не погоджується, порушень правил санітарно-протиепідемічних норм не було. Під час провадження господарської діяльності суворо дотримується Законів та нормативно-правових актів. Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 та про затвердження протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на період карантину їй добре відомо та суворо їх дотримується.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини у справі на підставі доказів, зібраних особою, яка склала протокол.

Відповідно до положень глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту, у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі не повністю зазначена дата складання протоколу, а саме не зазначено рік.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В протоколі зазначено, що всі наведені в протоколі обставини зафіксовані та підтверджено засобом відеотехніки.

До протоколу додано: оптичний диск (відеофіксація вчиненого правопорушення на електронному носії), з поміткою ФОП ОСОБА_1 відеоперевірки 18.12.2021 р. При дослідженні вказаного електронного носія, було встановлено що будь-якої інформації він не містить, доданий до протоколу оптичний диск пустий.

В даному випадку наведені в протоколі обставини, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Перелік питань з дотримання обмежувальних протиепідемічних заходів, визначених постановою КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 (зі змінами) та дотримання тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів, у закладах торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби Covid-19, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року, не є належним доказом вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки відповідно до її пояснень з зазначеними порушеннями вона не погоджується, та зазначила, що вказані порушення нічим не підтверджені.

Супровідний лист; наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 1118 від 12 листопада 2021 року; положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 24 лютого 2020 року № 151 не є належним доказом вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Матеріали справи не містять даних про відвідувачів закладу, будь-які пояснення в цих осіб не відбирались, до матеріалів справи не долучено жодного фото та відео доказу.

В судове засідання викликалася особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , яка до суду не з`явилася до суду повернувся конверт з позначкою, згідно з довідкою ф. 20 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інших доказів вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не надано.

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 11, 44-3 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: