ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" грудня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши адміністративний матеріал направлений з ХРУП №1 в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює ФОП, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -
З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2021р. о 18-00 год. ОСОБА_1 за адресою: м.Харків, вул. Шевченко, 24 проводила заняття спортом серед дітей, а саме: повітряна гімнастика без наявної ліцензії, передбаченої Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».
ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе не визнала, надала до суду письмові пояснення, в яких проти складеного відносно неї протоколу заперечує, з огляду на те. що не є суб`єктом ліцензування та правопорушення, за ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки її діяльність не підлягає обов`язковому ліцензуванню, посилалася на протиправність дій поліцейського, при складенні протоколу відносно неї, в якому міститься посилання на Закон, що втратив чинність, а також на відсутність претензій з боку учнів та їх батьків з приводу наданих нею послуг.
Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз.2 п.2 постанови «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року №3 зазначено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність).Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз`ясненнями, що надані в п.4 вказаної постанови, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій. їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт господарювання - ФОП.
Слід зазначити, що ст. 164 КУпАП має бланкетний характер, оскільки у диспозиції відсилає до спеціального закону, що регулює правовідносини у сфері державної реєстрації господарської діяльності або закону, що вимагає ліцензування певної господарської діяльності.
Суд погоджується з посиланням захисника ОСОБА_1 адвокатом Денисенко І.І. Щодо відсутності обов`язкової вимоги отримання ліцензії для провадження господарської діяльності щодо освіти у сфері спорту та відпочинку.
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, отримує дохід, та здійснює господарську діяльність за такими видами економічної діяльності (код КВЕД):
85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку (основний)
47.64 Роздрібна торгівля спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах
47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах
47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах
47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах
93.13 Діяльність фітнес-центрів
86.90 Інша діяльність у сфері охорони здоров`я
Відповідно до Національного Класифікатору України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 N 457 та Наказу Державного комітету статистики України від 23 грудня 2011 року N 396 "Про затвердження Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності" Група 85.5 «Інші види освіти» включає продовження освіти протягом усього життя для одержування додаткових знань і навичок, а також задля перепідготовки, підвищення кваліфікації, здобуття нової професії та самовдосконалення. Ця група не включає освітню діяльність, класифіковану в групах 85.1-85.4, тобто дошкільну освіту, початкову освіту, середню або вищу освіту. Включає табори та школи, в яких надають спортивні навички групам та індивідуально, навчають іноземним мовам, мистецтву, у т. ч. акторському, музичному мистецтву, або спеціальне навчання, крім видів освіти, класифікованих у групах 85.1-85.4.
Клас 85.51 «Освіта у сфері спорту та відпочинку» включає спортивне навчання у групах та індивідуально, наприклад, у таборах або школах. Спортивні цілодобові та денні табори також включені до цього класу. Не включені академічні школи, коледжі й університети. Навчання може бути надане в різних приміщеннях, таких як навчальні приміщення клієнта або компанії, освітні установи або інші. Навчання в рамках цього класу організується офіційно.
Цей клас включає: - спортивне навчання (бейсболу, баскетболу, крикету, футболу тощо); - діяльність таборів зі спортивного навчання; - гімнастичне навчання; - навчання їзді верхи в академіях і школах; - навчання плаванню; - послуги професійних спортивних інструкторів, учителів, тренерів; - навчання бойовим мистецтвам; - навчання грі в карти (наприклад, у бридж); - навчання йозі.
Згідно з рапортом начальника СЮП ХРУП №1 ГУНП України в Харківській області майора поліції Коновалова А.В. основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є освіта у сфері спорту та відпочинку (КВЕД 85.51). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» освітня діяльність підлягає ліцензуванню. Окрім того, у рапорті зазначено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 здійснює освіту у сфері спорту без відповідної ліцензії, відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 164 КУпАП.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягає освітня діяльність, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених спеціальними законами у сфері освіти.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. N 1187 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності закладів освіти" встановлений перелік видів освітньої діяльності, що підлягають ліцензуванню.
Відповідно до зазначеної постанови ліцензуванню підлягає освітня діяльність у сфері вищої освіти та післядипломної освіти для осіб з вищою освітою, освітня діяльність у сфері фахової передвищої освіти та післядипломної освіти для осіб з освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, освітня діяльність у сфері професійної (професійно-технічної) освіти та післядипломної освіти для осіб з професійною (професійно-технічною) освітою, освітня діяльність у сфері повної загальної середньої освіти, освітня діяльність за рівнем дошкільної освіти.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про освіту" невід`ємними складниками системи освіти є позашкільна освіта.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про позашкільну освіту" система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про позашкільну освіту" права та обов`язки закладу позашкільної освіти, передбачені Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими законами, мають також фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності яких є освітня діяльність у сфері позашкільної освіти.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про позашкільну освіту" фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності яких є освітня діяльність, діють на підставі власних положень про них.
Ліцензійними умовами провадження освітньої діяльності, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України N 1187 від 30.12.2015 визначено, що ліцензування провадження освітньої діяльності у сфері позашкільної освіти може здійснюватися за рішенням засновника (засновників) закладу позашкільної освіти, засновника (засновників) іншої юридичної особи, що забезпечує (забезпечуватиме) здобуття позашкільної освіти, фізичної особи - підприємця, яка забезпечує (забезпечуватиме) здобуття позашкільної освіти.
Таким чином, законодавством України не встановлено імперативної вимоги отримання ліцензії для провадження позашкільної діяльності. Визначений КВЕД 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку, не є сам по собі підтвердженням освітньої діяльності, провадження якої потребує обов`язкового ліцензування.
За таких обставин, суд вважає, що надавані ФОП ОСОБА_1 послуги, не підпадають під види діяльності, що відповідно до вимог Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності закладів освіти, затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2015 р. N 1187, потребують обов`язкового отримання ліцензії.
Крім того, з долучених до матеріалів справи документів вбачається, що мало місце погане самопочуття дитини, що відвідувала зайняття ФОП ОСОБА_1 , однак з пояснень ОСОБА_2 - матері дитини не вбачається претензій до тренера, а також причинно- наслідкового зв`язку діяльності ФОП ОСОБА_1 та дискінезії кишківника у ОСОБА_3 , а долучені до справи рапорти не мають доказової сили, свідчать по наявність помилок в протоколі про адміністративне правопорушення та не підтверджують в діях ФОП ОСОБА_1 ознак порушення ведення господарської діяльності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів, перелік яких зазначено в ч. 1 ст. 251 КУпАП, покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, а не на суд.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
На підставі зазначеного, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст164 КУпАП у зв`язку з недоведеністю в законному порядку її вини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, ч. 1 ст. 164, 283, 284 КУпАП , ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя -