Справа №345/5263/21
Провадження № 3/345/1490/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2021 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, громадянин України, РНОКПП не відомо, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

25.11.2021 р. на розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031541 від 15.11.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_1 15.11.2021 р. о 02 год. 55 хв. в с. Голинь Калуського району, по вул. 600-річчя Голиня, керував транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання 09.12.2021 р. і цього ж дня отримав копію протоколу, складеного відносно нього та ознайомився з матеріалами справи. Йому була вручена пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с. 13). Розгляд справи було відкладено на 20.12.2021 р.

20.12.2021 р. ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, проте через свого захисника подав письмові пояснення. З цих пояснень вбачається, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адмінправопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнає. Зазначає, що 15.11.2021 автомобілем він не кермував, а сидів на пасажирському сидінні та чекав водія ОСОБА_2 . Через те, що він не був водієм, він не бажав проходити огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції не роз`яснили йому його права. Також на місці події не було жодних свідків, а долучені до протоколу відеозаписи є неповними.

Захисник адвокат Калиній Ю.М., в судовому засіданні наголосив, що протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є абсолютно безпідставним і незаконним. Зауважив, що в протоколі про адмінправопорушення, та в доданих до нього матеріалах відсутні дані про двох свідків, на яких посилаються поліцейські у протоколі. Оскільки, на відео чітко зафіксовано, що автомобіль, в якому на пасажирському сидінні сидить ОСОБА_1 , не рухається, то відсутні підстави допитувати в судовому засіданні будь яких осіб, щодо обставин справи, які викладені в протоколі. Просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки, в діях ОСОБА_1 нема складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, адже останній автомобілем не керував і відповідно не мав обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Беручи до уваги вище зазначені пояснення, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказана норма законодавства покладає саме на водіїв, а не на інших учасників дорожнього руху, обов`язок на вимогу працівника поліції проходити огляд для визначення стану сп`яніння.

Аналогічно і за статтею 130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння настає для особи, яка керує транспортним засобом, а не для пасажира чи власника (володільця) автомобіля.

Проте, матеріали справи про адмінправопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 в ніч з 14.11.2021 р. на 15.11.2021 р. керував транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 .

Незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення. Винуватість особи у вчиненні адмінправопорушення повинна доводитись належними та допустимими доказами, які повинні бути долучені до протоколу про адмінправопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031541 від 15.11.2021 р. (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2) та направлення водія на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння(а.с. 3), то ці докази підтверджують лише ті обставин, які і не оспорює ОСОБА_1 , а саме, що працівник поліції пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, ці документи жодним чином не підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

В протоколі про адмінправопорушення серії ААБ № 031541 від 15.11.2021 не зазначені анкетні дані свідків, які могли б розповісти суду інформацію, щодо обставин правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Також і відеозапис, який наявний на долученому до протоколу диску (а.с. 6), жодним чином не доводить того, що ОСОБА_1 15.11.2021 р. керував автомобілем. На відео зафіксовано як поліцейські під`їжджають до автомобіля«Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 який припаркований на узбіччі. Фари в цього автомобіля вимкнені і відсутні ознаки того щоб автомобіль рухався. За кермом автомобіля нікого нема. На передньому пасажирському сидінні знаходиться ОСОБА_1 . На іншому відео файлі зафіксована пропозиція працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння і небажання ОСОБА_1 проходити такий огляд. Суд зауважує, що дані відеофайли не в повному обсязі відображають весь хід розмови працівників поліції з ОСОБА_1 .

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних, допустимих, об`єктивних і переконливих доказів того, що 15.11.2021 р. о 02 год. 55 хв. в с. Голинь Калуського району, по вул. 600-річчя Голиня, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , то, вважаю, що на ОСОБА_1 станом на 15.11.2021 р. не поширювались вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, адже він не був водієм і відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя