Справа № 463/9015/21 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/1803/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Слободян Наталії Анатоліївни, потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

встановив:

цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 690394 від 28.07.2021 відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 24.06.2021 біля 20:00 год на вулиці АДРЕСА_2 облила фекаліями ОСОБА_2 , чим порушила її особистий спокій і громадський порядок - дрібне хуліганство.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. А також просить допитати в якості свідка ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального права.

Апелянт не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що не підтверджуються дані обставини і з долученого до матеріалів справи відеозапису не видно вміст рідини, яка була у пляшці в руках ОСОБА_1 , оскільки вміст рідини не є обов`язковою кваліфікуючою ознакою для ст. 173 КУпАП.

Також зазначає, що не дослідження детального вмісту рідини, не повинно бути перепоною для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Щодо строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що не була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, оскільки не була повідомлена про дату та час судового засідання, про наявність оскаржуваної постанови вона дізналася лише в листопаді, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин.

Заслухавши доводи потерпілої ОСОБА_2 , яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Слободян Н.А., які апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_2 щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної адміністративної справи суд першої інстанції цілком дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до положень статті 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок.

Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе приставання до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання.

Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу; особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

При цьому, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є хуліганський мотив.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки в ході апеляційного перегляду справи не встановлено обставин, які б спростовували вказані висновки суду.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 690394 від 28.07.2021, ОСОБА_1 24.06.2021 біля 20:00 год на вулиці АДРЕСА_2 облила фекаліями ОСОБА_2 , чим порушила її особистий спокій і громадський порядок - дрібне хуліганство. В письмових поясненнях ОСОБА_2 не зазначено і не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, захисник Слободян Н.А. у долучених до матеріалів справи письмових поясненнях зазначає, що вказані події мали місце на території городу приватного будинковолодіння на АДРЕСА_2 , співвласниками якого є ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_4 . Дана територія є загородженою, не є доступною та відкритою для населення вільно, чи за запрошенням або за плату постійно, періодично або час від часу.

Разом з цим, при розгляді справи судом першої та судом апеляційної інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 склались неприязні відносини, існує триваючий конфлікт з приводу користування земельною ділянкою, мають місце постійні сварки.

Як встановлено під час апеляційного розгляду з пояснень ОСОБА_1 , між нею та ОСОБА_2 тривалий час існують неприязні стосунки, через які фактично мав місце конфлікт 24.06.2021.

Цим підтверджується, що ОСОБА_1 діяла не з хуліганських мотивів, а через особисті неприязні стосунки, а тому її дії по відношенню до ОСОБА_2 не носили безпричинного характеру, що є однією з обов`язкових ознак хуліганства.

Такі встановлені у судовому засіданні обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, образливого чіпляння до громадян, що б порушувало громадський порядок.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила дії, які інкримінуються їй у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що вона облила ОСОБА_2 фекаліями.

При цьому, апеляційний суд оглянувши відеозапис із камери спостереження, наявний у матеріалах справи, не може встановити факт нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та правомірно, прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, судом було повно та об`єктивно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, а також допитано в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як учасників даного конфлікту.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Твердження апелянта про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Щодо покликання апелянта про виклик та допит апеляційним судом свідка ОСОБА_3 , то такий є правом, а не обов`язком суду. Окрім цього, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин події, яка мала місце 24 червня 2021 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику вказаної особи у судове засідання для дачі пояснень.

Окрім цього, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 надана можливість для дачі пояснень та доповнень до апеляційної скарги.

Разом з тим, ОСОБА_2 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарженняпостанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року, про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.