Справа № 344/8971/21
Провадження № 33/4808/473/21
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Щеглова Є.С., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Любчика С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13 липня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього стягнення у виді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

У постанові судді зазначено, що 01.06.2021 об 11 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Симоненка, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruіser», н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не впевнився у безпечності та допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault Dokker» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.(б), 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13.07.2021 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції потерплому ОСОБА_2 було роз`яснено його права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав подану АС, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив повністю та пояснив, що дійсно у вказаний в протоколі даті та час керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruіser», н.з. НОМЕР_1 та рухався з мінімальною швидкістю при виїзді з двора в сторону вул. Симоненка повз гаражі. На перетині заїзду в гаражі, переконався, чи немає перешкод справа, продовжив рух повертаючи ліворуч. В той час інший автомобіль марки «Renault Dokker» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 раптово виїхав перед ним, при цьому не надавши йому переваги в русі, позаяк була в нього перешкода справа на перетині рівнозначних доріг. В результаті цього трапилась ДТП, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винуватим у вказаній ДТП вважає водія автомобіля марки «Renault Dokker» ОСОБА_2 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Щеглов Є.С. вказав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був для водія ОСОБА_2 «перешкодою справа». ОСОБА_1 здійснював маневр повороту ліворуч на Т-подібному перехресті. У вказаній ситуації діють загальні правила дорожнього руху, а отже, водій ОСОБА_2 мав пропустити автомобіль ОСОБА_1 , і аж тоді продовжувати рух. Окрім того, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 їхав на більшій швидкості, ніж дозволяла дорожня обстановка, а тому не зміг завчасно здійснити гальмування, що призвело до зіткнення. Винним у даній ситуації вважає саме водія ОСОБА_2 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 повністю заперечив доводи, поданої АС та пояснив, що дійсно у вказаному в протоколі даті та час він керував своїм автомобілем марки «Renault Dokker» н.з. НОМЕР_2 та рухався по вул. Симоненка 13, в сторону спорткомплексу. Праворуч по руху він проїжджав ряд гаражів. В той час раптово із за рогу будинку виїхав автомобіль марки Toyota Land Cruіser», н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснив зіткнення з його автомобілем в праву сторону. Винуватим у вказаній ДТП вважає виключно водія автомобіля марки Toyota Land Cruіser», н.з. НОМЕР_1 . Також вказав, що він виїжджав з прилягаючої (прибудинкової) території з мінімальною швидкістю руху, при виїзді в нього врізався автомобіль «Toyota Land Cruіser». На підтвердження своїх пояснень надав суду відеозапис. Його пояснення, викладені на окремому аркуші, що є додатком до протоколу, співпадають з поясненнями наданими у судовому засіданні.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Любчик С.Р. вказав, що автомобіль потерпілого виїжджав з прибудинкової території, що не є перехрестям та не є дорогою., а тому вважати це місце перехрестям помилково. Вважає, що саме дії ОСОБА_1 призвели до настання ДТП.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Щеглова Є.С., які підтримали доводи АС, просять постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити; пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Любчика С.Р., які повністю заперечили доводи поданої АС, постанову судді вважають законною та обґрунтованою та просять залишити її без змін; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані докази, приходжу до висновку, що АС Васковця Д.С., слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_1 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються, як зібраними, так і доданими під час апеляційного розгляду доказами.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

В обґрунтування вини водія автомобіля марки «Toyota Land Cruіser», ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, суддя послався тільки на протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 196460 від 01.06.2021 року, план-схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП та додані до справи документи.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, не об`єктивно та однобічно розглянув справу, а тому його висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, є неправильним, і таким, що суперечить фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах ПДР і КУпАП.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 01.06.2021 року об 11 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Симоненка, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruіser», н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не впевнився у безпечності та допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault Dokker» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3.(б), 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із копії наданої відповіді КП «Муніципальна дорожня компанія» Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою міської ради № 1-6/256 від 13.07.2021 року, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що ділянка поруч із фізкультурно-оздоровчим комплексом, розташованим за адресою: вул. Симоненка, 13 м. Івано-Франківськ не є перехрестям.

Також, як вбачається із схеми місця ДТП, на місці зіткнення наявність дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі, наявність дорожніх знаків пріоритету на другорядній дорозі - немає; також зі схеми не вбачається, що зіткнення відбулося на перехресті.

Із листа начальника управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, який був надісланий на вимогу апеляційного суду вбачається, що за період 2016-2021 років дорожні знаки за дорученням міської комісії з питань безпеки дорожнього руху, управлінням транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради не встановлювалися.

Із переглянутого відеозапису із камер відео спостереження вбачається, що зіткнення транспортних засобів марки «Toyota Land Cruіser», н.з. НОМЕР_1 та марки «Renault Dokker» н.з. НОМЕР_2 відбулося на розі будинку по вул. Симоненка.

Окрім цього, з метою повного та об`єктивного розгляду вказаної справи, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлено відповідні питання.

Так, згідно висновку експерта від 09.11.2021 року № СЕ-19/109-21/10283-ІТ, вбачається, що:

1) В діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей із вимогами пункту 10.1 ПДР.

2) В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «Renault Dokker» ОСОБА_2 повинен був із технічної точки зору керуватися вимогами пункту 10.11 ПДР. У відповідності до вимог вказаного пункту ПДР, повинен був при під`їзді до перетину доріг, де черговість проїзду не обумовлена вимогами ПДР, надати дорогу транспортному засобу, який наближається праворуч.

3) В дорожній ситуації, яка розглядається, в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідності вимогам пункту 10.11 ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

Із пояснення водія ОСОБА_1 від 01.06.2021 року, яке міститься в матеріалах справи вбачається, що останній 01.06.2021 року приблизно об 11 год., керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruіser», н.з. НОМЕР_1 рухався із двору будинку, який розташований на вул. Європейська, 2 на виїзді у напрямку вул. Симоненка, повз гаражі. На перетині заїзду на корти він ( ОСОБА_1 ) переконався у тому, що справа (виїзд з кортів) немає перешкоди для руху та продовжив рух, виконуючи поворот ліворуч. Далі раптово перед ним виїхав автомобіль марки «Рено» та відбулось зіткнення.

Із пояснень водія ОСОБА_2 яке міститься в матеріалах справи вбачається, що останній у вказаній в протоколі даті та час керував автомобілем марки «Renault Dokker» та рухався по вул. Симоненка 13, у напрямку спорткомплексу «ФОК». Праворуч, по напрямку свого руху, проїжджав ряд гаражів. Раптово, із-за рогу останніх, виїхав автомобіль марки «Toyota Land Cruіser». З метою уникнення зіткнення ОСОБА_2 застосував гальмування, однак вищевказаний автомобіль зіткнувся із правою частиною керованого останнім транспортного засобу. Із схеми місця ДТП вбачається, що на місці ДТП відсутні будь-які дорожні знаки пріоритету та дорожня розмітка.

Також у відповідності до листа КП «Муніципальна дорожня компанія» від 13.07.2021 року ділянка поруч із фізкультурно-оздоровчим комплексом, розташованим за адресою вул.. Симоненка 13, м. Івано-Франківськ не є перехрестям.

Враховуючи вищенаведене експерт мав підстави зробити висновок про те, що в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки «Renault Dokker» ОСОБА_2 повинен був із технічної точки зору, керуватися вимогами пункту 10.11 ПДР.

Так, відповідно до п.10.11 ПДР у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Пунктом 1.10 ПДР: «Терміни, що наведені у цих правилах, мають таке значення: …- дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість».

Отже, враховуючи вищенаведене, в даній дорожній ситуації, яка склалася безпосередньо перед ДТП, водій ОСОБА_2 , у відповідності до вимог вказаного пункту ПДР, повинен був при під`їзді до перетину доріг, де черговість проїзду не обумовлена вимогами ПДР, надати дорогу транспортному засобу, який наближається праворуч, тобто ОСОБА_3 .

За таких умов водій автомобіля марки «Toyota Land Cruіser» ОСОБА_1 повинен був, із технічної точки зору керуватися вимогами пунктів 10.11 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) ПДР.

Відповідно до п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У відповідності до пункту 1.10 ПДР, «Терміни, що наведені у цих правилах мають таке значення: небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змішує водія негайно зменшувати швидкість або зупинитися…»

Таким чином в даній дорожній ситуації, згідно із методичними рекомендаціями проведення досліджень даного напрямку, небезпека для руху водію автомобіля марки ОСОБА_1 виникає з моменту появи в полі зору автомобіля марки «Renault Dokker», який наближався зліва.

Отже, враховуючи наведене, в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля ОСОБА_1 , у відповідності до вимог вказаного пункту ПДР повинен був, з технічної точки зору, при проїзді перетину доріг де черговість проїзду не обумовлена вимогами ПДР, надати дорогу транспортним засобам, які наближаються праворуч, а з моменту появи в полі зору автомобіля марки «Renault Dokker», який наближався зліва не надаючи йому переваги у русі негайно вжити заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п.2.3.(б) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається із матеріалів справи, а також із пояснення водія ОСОБА_1 , останній, при наближенні до перетину доріг, де черговість проїзду не обумовлена вимогами ПДР, переконався у відсутності транспортних засобів, які б наближались праворуч і продовжив рух у наміченому напрямку.

За таких обставин, експерт мав підстави зробити висновок про те, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей із вимогами пункту 10.1 ПДР, як це зазначено в протоколі про адмінправопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок є зрозумілим, чітким та сумнівів у його об`єктивності не має.

Апеляційний суд, погоджується з таким висновком автотехнічної експертизи оскільки такі дані об`єктивно збігається з доказами здобутими під час апеляційного розгляду, а тому цей висновок апеляційний суд визнає допустимим та достовірним доказом.

Не з`ясувавши вищенаведеного, суддя першої інстанції при винесенні постанови, прийшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, його вина спростовується переглянутим відеозаписом із місця події, вищевказаним висновком експерта та іншими наявними в матеріалах справи доказами, які наведені вище.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд приходить до обґрунтованих висновків, про те, що саме водій автомобіля марки «Renault Dokker» ОСОБА_2 при під`їзді до перетину доріг, де черговість проїзду не обумовлена вимогами ПДР, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався праворуч, відповідно своїми діями створив водію автомобіля марки «Toyota Land Cruіser» ОСОБА_1 небезпеку для руху, тобто невідповідність дій водія ОСОБА_2 суперечили вимогам п.10.11 ПДР і вони перебували у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

Переглянуті під час апеляційного розгляду фотографії в електронному вигляді, відеозаписи та відео файли із реконструкцією ДТП, які містяться на електроному носію флеш-накопичувачі, які були подані представником потерпілого ОСОБА_2 адвокатом Любчиком С.Р. ніяким чином не підтверджують винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні вказаного ДТП, та спростовуються, як дослідженим відеозаписом із камер відео спостереження, висновком експерта та іншими наявними у справі доказами, і вони згідно положень ч.1 ст. 251 КУпАП не можуть визнаватись доказом у справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, висновок судді про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, а саме п.п. 10.1, 2.3б, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за вищевказаних обставин, не знайшов свого підтвердження, а отже, є необґрунтованим, необ`єктивним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

За наслідками апеляційного розгляду, відповідно до положень п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З`ясувавши всі, викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що постанова судді є незаконною, а тому її слід скасувати.

За таких АС ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 13 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Судові витрати по даній справі, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/109-21/10283-ІТ, в розмірі 1372 грн. 96 коп., віднести за рахунок державного бюджету України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк