КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 18 № 372188 від 19 серпня 2021 року ОСОБА_1 19 серпня 2021 року о 21:20 годині, перебуваючи у вагоні електропотягу, між станціями метрополітену «Житомирська» та «Академмістечко», справляв свої природні потреби, чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив дрібне хуліганство.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення згідно ст. 173 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 22 листопада 2021 року подав апеляційну скаргу, просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку тим, що його не було повідомлено про розгляд справи.

В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що адміністративне правопорушення на його думку було вчинено іншою особою, яка надала завідомо неправдиві дані, що не було з`ясовано працівниками поліції.

Приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки особу, яку притягнено до відповідальності не було повідомлено про розгляд справи, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

З долучено до матеріалів справи протоколу ВАБ 18 № 372188 вбачається, що особу правопорушника було встановлено за допомого «ІТС. ІПНП».

Встановлення особи за базою даних суперечить вимогам п. 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 N 1376, відповідно до якого у графі «назва документа, серія, N, ким і коли виданий» зазначається документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав (ла)).

Таким чином, неможливо достеменно встановити, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчинив зафіксоване правопорушення, оскільки працівником поліції допущено помилку при встановленні особи правопорушника.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення, відповідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко