Категорія: ст.44-3 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лягутка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працює водієм у ПП « ОСОБА_2 », за ст. 44-3 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09 листопада 2020 року о 22.02 годині, здійснював перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському сполученні, а саме - транспортним засобом «БАЗ А-079.14», державний номерний знак НОМЕР_1 , в кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб на 7 осіб (26 пасажири загалом), чим порушив п.п.7 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 та п.1 абзацу 1 Постанови Кабінету Міністрів від 22 липня 2020 року № 641. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову суду скасувати. Ухвалити нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України та на підставі ст.22 КпАП України звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі закрити.

Вважає, що постанову суду передчасною, необгрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує про те, що копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 20.01.2021 року, що підтверджується розпискою про отримання копії рішення суду наявної в матеріалах справи, а відтак, на його думку, був позбавлений можливості апеляційного оскарження зазначеного рішення в строки передбачені ст.294 КпАП України.

Вказує про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом було відмовлено йому в долученні до матеріалів справи ряду документів щодо його сімейного та матеріального стану. Не враховано, що він є пенсіонером, має третю групу інвалідності. Дружина є також пенсіонером, інвалідом третьої групи. Їх син ОСОБА_3 має постійні проблеми зі здоров`ям, потребує постійної фінансової допомоги для лікування. Призначене судом першої інстанції покарання є фактично непосильним для нього та його сім`ї та значно перевищує дохід, який отримує його сім`я.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Лягутка О.Ю., які просили постанову місцевого суду скасувати, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року в частині факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Разом з тим, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови апелянт вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення судом не було враховано ряд обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Посилаючись на дані обставини просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Такі посилання апелянта є слушними з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, порушив умови карантину вперше, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, не працює, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність.

Крім того з наданих ОСОБА_1 відомостей вбачається, що він є пенсіонером, має третю групу інвалідності, дружина є також пенсіонером, інвалідом третьої групи, а їх син ОСОБА_3 має постійні проблеми зі здоров`ям, потребує постійної фінансової допомоги для лікування, а тому накладення на нього штрафу відобразиться на матеріальному достатку сім`ї правопорушника.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене 44-3 КпАП України, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КпАП України в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України (ч.1 ст.44-3 КУпАП в редакції від 06.07.2020 року), за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.