Справа № 357/9790/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

06 серпня 2021 року о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. В.Стуса, 3, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та вжив алкоголь після того, як транспортний засіб був зупинений працівниками поліції та до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10 є Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 23.11.2021 року ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 06.08.2021 року його працівники поліції зупиняли тричі, він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 06.08.2021 року він на автомобілі «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 катався по місту зі знайомою, приїхав за адресою м. Біла Церква, вул. В.Стуса, вийшов з автомобіля та до нього підійшли працівники поліції, які попросили надати їм документи на автомобіль. Зазначив, що не вживав алкогольні напої, що так як його тричі за добу зупиняли працівники поліції, то він навмисно пішов до автомобіля взяв пляшку з амінокислотами, які брав із собою до спортивного залу та випив, а сказав, що там був алкоголь, а саме самогон, щоб розізлити працівників поліції. Пояснив, що коли до нього підійшли працівники поліції та попросили надати документи, він запитував у працівників поліції чи можна випити спиртного, вони відповіли що можна, але в пляшці спиртного не було, що він пошуткував, сказавши, що вживає самогон.

Представник ОСОБА_1 адвокат Наріжний О.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання, зазначив, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №520335 від 06.08.2021 р., вбачається, що ОСОБА_2 порушив п. 2.10 є Правил дорожнього руху України, внаслідок чого дії останнього кваліфіковано інспектором поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не одноразово повідомляв працівникам поліції, що його не зупиняли і на момент коли до нього підійшов працівник поліції він уже деякий час знаходився поруч з автомобілем та не здійснював керування, автомобіль в цей час був припаркований та заглушений. Жодним з доказів долучених до матеріалів справи не підтверджується факт керування автомобілем ОСОБА_1 та його зупинення працівниками поліції. В письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи зазначено, що водія за кермом не бачив. Працівниками поліції жодним чином не підтверджена законність причини нібито зупинки транспортним засобом, не повідомлено про причини такої зупинки. Працівники поліції жодним чином не підтвердили того факту, що ОСОБА_1 дійсно вживав алкоголь. З долученого відеозапису ОСОБА_1 п`є рідину білого кольору із закоркованої пляшки мінеральної води «Моршинська», тобто, на думку захисника, відсутні очевидні ознаки вживання алкоголю, такі як характерна тара). Відповідно, факт вживання алкогольних напоїв не підтверджено ані показами свідків, ані відеозаписом, ані описом даних обставин в протоколі. Крім того, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 запитав у працівників поліції чи можна йому вживати алкоголь, на що йому повідомили, що можна в зв`язку з чим ОСОБА_1 і пив рідину, але не алкоголь. Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 пояснив, що він не перевіряв що саме за напій вживав ОСОБА_1 , не переконався, що напій який вживав останній являється алкоголем.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП складений 06.08.2021р. о 02годин 00 хвилин, про що зроблений відповідний запис в самому протоколі. При цьому, з відеозапису долученого до протоколу, вбачається, що о 02 год. 12 хв. складання адміністративного протоколу не розпочато, на даному відеозаписі відображено момент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та свідки. Сам момент складання адміністративного протоколу на жодному відеозаписі взагалі не зафіксований. Вважає, що з матеріалів справи не можливо встановити точного часу вчинення адміністративного правопорушення, моменту уявної, зупинки або керування транспортним засобом, а також моменту початку та закінчення складання адміністративного протоколу ДПР18 №520335 від 06.08.2021р.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 17.12.2021 року не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка. Причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

В судовому засіданні захисник Мамауса С.Ю. - професійний адвокат, висловив свою позицію про можливість проведення подальшого розгляду справи у відсутність його підзазхисного, який надав суду показання.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

При цьому, судом також враховується те, що в судовому засіданні присутній захисник - професійний адвокат Наріжній О.А., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 , а також, що ОСОБА_5 суду надавав показання, а тому суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що 06.08.2021 року під час чергування на вул. Василя Стуса в м. Біла Церква ними було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_1 , який після зупинки транспортного засобу, вийшов з автомобіля та намагався втекти, вони його зупинили. Під час спілкування з ОСОБА_1 останній поводив себе зухвало, нахабно, на зауваження не реагував, під час розмови ОСОБА_1 пішов до автомобіля, дістав пластикову пляшку з прозорою рідиною та почав пити при цьому пояснивши, що вживає алкоголь. Ними було запрошено двох свідків в присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній категорично відмовився після чого було складено протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 не сам зупинив автомобіль, що вони його переслідували на службовому автомобілі, так як останні рухався на великій швидкості, на вул. Василя Стуса, ОСОБА_1 заїхав в глухий кут та вимушено зупинився, оскільки попереду була перешкода, яка блокувала подальший рух. Після чого останній вийшов з автомобіля та намагався втекти. Пояснив, що вони не перевіряли рідину, яку вживав ОСОБА_1 , так як останній категорично зазначив, що вживає алкоголь, тиск на нього ніхто не чинив, він поводив себе зухвало, при свідках не пояснював, що не вживав алкоголь, а навпаки говорив, що вживає алкоголь. Пояснив, що не пам`ятає чи запитував у них ОСОБА_1 чи можна йому вживати алкоголь. Зазначив, що розбіжності в часі, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та на бодікамері допустимі, так як бодікамера не завжди увімкнена, вмикається по факту фіксування правопорушення.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , який перебуває біля автомобіля та просять ОСОБА_1 надати документи на автомобіль, останній відмовляється, запитує у працівників поліції чи можна йому вжити алкоголь, взяв з автомобіля пластикову пляшку з прозорою рідиною, яку вживає, при цьому зазначив, що вживає алкоголь, а саме самогон батька, що свято, п`ятниця, після чого запиває даний напій, пояснюючи, що самогон міцний. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 не надає документи працівникам поліції, намагається втекти з місця події, працівники поліції наздоганяють останнього. ОСОБА_1 просить виписати йому штраф та відпустити, так як він поспішає. Працівники поліції запросили двох свідків в присутності яких пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, на що останні відмовився та пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 та захисника Наріжного О.А. про те, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь, а пив воду, не підтверджується жодними доказами у справі, а тому суд розцінює їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки з переглянутого відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 в присутності працівників поліції дістає з автомобіля пляшку з прозорою рідиною, без написів на пляшці та пояснює працівникам поліції, що вживає алкоголь, а саме самогон.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.10 є Правил дорожнього руху України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки.

У диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП закріплено, що вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно статті 40 вищезазначеного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Твердження захисника адвоката Наріжного О.А. про те, що з матеріалів справи не можливо встановити час нібито вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений о 02 години 00 хвилин, а з відеозапису вбачається, що о 02 годині 12 хвилин складання протоколу не розпочато, спростовуються показами старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який пояснив в судовому засіданні, що в часі, який зафіксований на бодікамері можуть розбіжності з часом, який вказаний в протоколі.

Суд не погоджується з твердженням захисника щодо того, що відеозапис не є безперервним і складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, оскільки події, зафіксовані відеозаписом, відповідають суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, суд звертає увагу, що захисник суперечить сам собі, оскільки вказує на те, що відеозапис є неналежним доказом, разом з тим, посилається на даний відеозапис як на доказ в обґрунтування інших доводів про закриття провадження по справі.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та, що не зупинявся працівниками поліції спростовуються сукупністю зібраних у справі да досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він зі знайомою на автомобілі «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 катався по місту, приїхав за адресою м. Біла Церква, вул. В. Стуса та до нього підійшли працівники поліції.

З пояснень наданих в судовому засіданні старшим лейтенантом поліції Шевченком Д.О., який склав протокол про адміністративне правопорушення, убачається, що 06.08.2021 року під час чергування на вул. Василя Стуса в м. Біла, вони на службовому автомобілі переслідували транспортний засіб «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_1 , який на великій швидкості намагався втекти. ОСОБА_1 не сам зупинив автомобіль, а заїхав в глухий кут та вимушено зупинився, оскільки попереду була перешкода, яка блокувала його подальший рух. Після чого останній вийшов з автомобіля та намагався втекти. Однак працівники поліції перешкодили йому в цьому.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши позицію захисника - адвоката Наріжного О.А., пояснення старшого лейтенанта поліції Шевченка Д.О. - з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.08.2021 року о 01 годині 40 хвилин, письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , рапорт працівників поліції, форми вивода, витяг з реєстру судової влади, копію постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, а також надані докази сторони захисту, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 4 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративне стягнення, зокрема, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 4 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя С. І. Дорошенко