Провадження № 3-зв/734/2/21 Справа № 734/3595/20
ПОСТАНОВА

01 березня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бузунко О.А.,

при секретарі судових засідань Галюк Л.В.,

за участю: захисника-адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності Косюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Косюк Івана Віталійовича про відвід судді Домашенка Юрія Миколайовича у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

На розгляді у Козелецькому районному суді перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , 1994 року народження.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Косюк І.В. подано заяву про відвід судді Домашенко Ю.М. В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_2 зазначив, що у нього виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при прийнятті рішення в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Косюк І.В. про виклик свідків, дослідження відеозапису нагрудних камери працівників поліції та направлення адвокатського запиту, для встановлення розбіжностей. Такі дії судді вважає грубим порушенням його прав.

В судовому засіданні адвокат Косюк І.В. заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Заслухавши адвоката Косюка І.В., дослідивши заяву про відвід судді, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно зі ст. 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з яким кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

КУпАП, положеннями якого регламентується порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді та, відповідно, не визначає порядку розгляду заяви про відвід. Проте діючі КПК України, ЦПК України, КАС України, мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді вказаної заяви про відвід, слід застосувати аналогію закону.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, але з метою додержання принципу законності виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі кримінального процесуального права при вирішенні цього питання, а саме ст.ст. 75, 81 КПК України.

Надаючи оцінку доводам заяви, суд відмічає, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який з-поміж іншого обґрунтує будь-яке висунуте проти нього кримінальне обвинувачення.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект, а саме наявність безсторонності, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі необхідно визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України).

Наведені у заяві адвокатом Косюк І.В. обставини, а саме не задоволення заявлених клопотань вказують на його незгоду із процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_3 , здійсненими в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного ОСОБА_1 , але такі обставини підлягають дослідженню виключно судом апеляційної інстанції при перегляді рішення судді, ухваленого остаточно за результатами розгляду справи і можливість заяви про відвід судді з цих мотивів законом не передбачена. При цьому, слід зазначити, що упередженість судді не може розглядатися як підстава для відводу виключно з мотивів незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді. Такі обставини повинні бути пов`язані із об`єктивними даними, що свідчать про наявність інших мотивів прийняття рішення суддею, не пов`язаних із безпосереднім виконанням суддею свої професійних обов`язків.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Надавши оцінку доводам заяви про відвід, суддя не вбачає наявності обґрунтованих та доведених адвокатом обставин, які б викликали або могли викликати сумніви в неупередженості судді Домашенко Ю.М., як це зазначено в ст. 75 КПК України, оскільки вчинення суддею дій, направлених на всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення з метою виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП не може розцінюватися як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.

При цьому беручи до уваги, що у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23) передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві адвокатом Косюк І.В. є надуманими і не можуть викликати сумнів у неупередженості, безсторонності судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість в розгляді справи, саме тому заява про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 279 КУпАП, ст.ст. 75-81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Косюк Івана Віталійовича про відвід судді Домашенка Юрія Миколайовича у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Бузунко