Справа № 264/8947/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2021 року приблизно о 17-10 годині ФОП ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ,здійснювала торгівлю алкоголем без марок акцизного збору, чим порушила ч.20 ст.13 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" щодо лібералізації діяльності у сфері виробництва і обігу спирту етилового» за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом поряду, про що свідчить її підпис в протоколі.

Дослідивши матеріали справи та встановивши її обставини, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю спиртними напоями без ліцензії чи марок акцизного збору, або з підробленими марками цього збору, котра в контексті ст.ст.3, 263 ГК України є видом господарської підприємницької діяльності, однією з обов`язкових ознак якої відповідно до ст.42 ГК України є систематичний характер.

Згідно вимог ч.1,2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Насамперед саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз.2 п.2 постанови «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року №3 зазначено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз`ясненнями, що надані в п.4 вказаної постанови, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Приписами ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Матеріали справи не містять жодних даних (чеків, квитанцій, тощо), які б об`єктивно свідчили про вчинення безпосередньо ОСОБА_1 чи залученими нею до цього особами, хоча б однієї угоди купівлі-продажу предметів торгівлі, перелічених в диспозиції ч.1 ст.156 КУпАП.

При цьому, працівниками поліції не надано суду інформації щодо власника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_2 .

Зазначено, що ОСОБА_1 є ФОП та працює в зазначеному закладі продавцем, проте підтверджуючих документів суду не представлено.

Вказані обставини позбавляють суд можливості вирішити питання стосовно того, чи займалась ОСОБА_1 господарською діяльністю чи працювала за наймом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких умов направлені до суду матеріали та їх аргументація являються сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») тож, враховуючи вищезазначене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст.251 КУпАП вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, то провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу правопорушення.

Предмети торгівлі, перелічені у протоколі огляду від 23.11.2021 року, що зберігаються на відповідальному зберіганні в Відділі поліції « Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області за квитанцією №005975 від 30.11.2021 року, порядковий номер 419 - повернути власнику.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: А. М. Іванченко