Справа № 509/161/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

за участю прокурора Білоциценка Г.В.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Туманова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, адміністративні матеріали та протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, холостого, з вищою освітою, непрацюючого, на час скоєння адміністративного правопорушення - депутата Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2021 року, до Овідіопольського райсуду Одеської області, від УСР в Одеській області ДСР НПУ, надійшов вказаний адміністративний матеріал разом із протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 3 від 04.01.2021 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП депутата Авангардівської селищної ради ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній, будучи депутатом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та суб`єктом декларування відповідно до ч. 1, п. 1, підпункту «Б» ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), несвоєчасно, без поважних причин подав 03.06.2020 року щорічну декларацію за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, порушивши вимоги ч. 1 ст. 45 та п. 2-1 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим, вказані дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав, пояснивши з приводу несвоєчасності поданої ним щорічної електронної декларації за 2019 рік до 01.04.2020 р., а саме 03.06.2020 р. об 15:55 год., у зв`язку з тим, що при неодноразовому намаганні заповнити та подати щорічну декларацію на початку квітня 2020 р. та травня 2020 р., на екрані його комп`ютера постійно висвітлювалась помилка «Error» і заповнена ним декларація не зберігалась на офіційному сайті, який вибивав помилку, що підтвердив йому інспектор ДПІ у Приморському районі м. Одеси, до якого він звернувся по допомогу у заповненні декларації, повідомивши його про Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020 р., відповідно до якого, до нього не буде застосовані будь-які санкції за несвоєчасну подачу декларацію у зв`язку з поширенням територією України, зокрема на території Одеської області пандемії коронавірусної хвороби (COVID-19) і введенням на території України карантинно-обмежувальних заходів.

Заслухавши думку учасників процесу, пояснення свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд виходить з наступного.

Вирішуючи справи цієї категорії, суд керується Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Стаття 19 Конституції України встановлює - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості Закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

При цьому, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Диспозиція цієї норми щодо об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього

правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння і для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Частиною 1 ст. 45 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня».

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, НАБУ, НАЗК.

Статтею 255 КУпАП передбачено особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ст.ст. 172-4 172-9 КУпАП є уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національно поліції).

З протоколу № 3 від 04.01.2021 р. вбачається, що згідно з постановою Авангардівської селищної виборчої комісії Овідіопольського району Одеської області № 69 від 31.10.2017 «Про визнання обраними депутатів Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області», ОСОБА_1 обрано депутатом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та наділено повноваженнями депутата і відповідно попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а отже з 31.10.2017 року відповідно до п.п. «Б» п.1 ч.І ст. З Закону України «Про запобігання корупції» він є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Відповідно до ч.І п.1 підпункту «Б» суб`єктами на яких поширюється дія Закону - є депутати селищних рад.

Таким чином, депутат Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією згідно п.п. «б»/п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону), відповідно ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону та які несуть відповідальності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі, посадові особи місцевого самоврядування, які за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Отже, на ОСОБА_1 поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», і він є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією і зобов`язаний виконувати вимоги ч. 1 ст. 45 вказаного Закону.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» - «щорічна декларація, подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком.

Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року».

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування (особа, зазначена у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону - ст. 1 Закону) був зобов`язаний подати щорічну електронну декларацію за 2019 рік не пізніше - 01.06.2020 р.

Проте, як стверджується в протоколі - ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р., несвоєчасно, без поважних причин подав свою щорічну електронну декларацію за 2019 рік лише 03.06.2020 р.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 не визнаючи своєї вини у скоєнні, пояснивши суду обставини, з приводу несвоєчасності поданої ним щорічної електронної декларації за 2019 рік до 01.04.2020 р., а саме подачею декларації лише 03.06.2020 р. об 15:55 год., у зв`язку з тим, що при неодноразовому намаганні заповнити та подати щорічну декларацію на початку квітня 2020 р. та травня 2020 р., на екрані його комп`ютера постійно висвітлювалась помилка «Error» і заповнена ним декларація не зберігалась на офіційному сайті, який вибивав помилку, що підтвердив йому інспектор ДПІ у Приморському районі м. Одеси, до якого він звернувся по допомогу у заповненні декларації, повідомивши його про Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020 р., відповідно до якого, до нього не буде застосовані будь-які санкції за несвоєчасну подачу декларацію у зв`язку з поширенням територією України, зокрема на території Одеської області пандемії коронавірусної хвороби (COVID-19) і введенням на території України карантинно-обмежувальних заходів, що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка допомагала ОСОБА_1 заповнити та скласти щорічну декларацію, як особа, яка має освіту бухгалтера з 20 річним стажем роботи і яка в достатній мірі володіє комп`ютером на навичками щодо заповнення подібних декларацій на відміну від ОСОБА_1 , і яка була присутня разом з ним у будівлі ДПІ у приморському районі м. Одеси, де їй особисто, разом із ОСОБА_1 інспектором ДПІ були роз`яснення приписи Закону України від 17.03.2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19)», відповідно до яких суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Згідно Закону України від 17.03.2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19)», Розділ XIII Закону доповнено п. 2-1., відповідно до абзацу першого якого: встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Суд встановив, що при складанні протоколу № 3 від 04.01.2021 р. с/о 6-го відділу (протидії корупції) УСР в Одеській області ДСР НПУ капітан поліції Яковлєв І.В. не звернув уваги і не вказав у протоколі приписи другого абзацу Закону України від 17.03.2020 № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19)», Розділ XIII Закону, відповідно до якого - суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 року - на всій території України було встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року включно.

На підставі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки враховуючи встановлення на території України з 12.03.2020 року карантино-обмежувальних заходів, беручи до уваги зміни, які були внесені до Закону України «Про запобігання корупції» у зв`язку з карантином та з урахуванням положення п. 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» факт подачі ОСОБА_1 декларації - не має такої ознаки, як несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Зважаючи на вищевикладені обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7,36,172-6,247,251,252,256,276,283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020 р., Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 49, ст. 2056), Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення, а у випадку проголошення лише вступної та резолютивної частин постанови, в той же строк з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 25.02.2021 р.

Суддя Гандзій Д.М.