Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/88/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду Широкоряд Р.В.,

за участю: ОСОБА_1 , в його інтересах захисника-адвоката Кричуна Ю.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляцією ОСОБА_2 , на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 20.01.2021 року, якою стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1

провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.10.2020 року, біля 11-45 години, ОСОБА_1 , в м.Кропивницькому керуючи автомобілем « MAN TGA 18.400» д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «Langendorf SKS-HS», д.н. НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Героїв України та вул. Автолюбителів, не був уважним та не стежив за зміною дорожньої обстановки при виїзді на нерегульованому перехресті з вул.Автолюбителів, не надав перевагу в русі автомобілю «Mersedes-Benz c300», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пунктів 2.3.б, 16.11 ПДР., та допустив зіткнення з автомобілем «MAN TGA 18.400». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції прийнято рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що наявні в матеріалах справи докази поставлені під сумнів, суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження, а тому в діях водія ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 , просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі ст.38 КУпАП звільнити його від накладення стягнення.

Вважає, що постанова суду винесена упереджено без об`єктивного дослідження всіх доказів. Стверджує, що він, рухаючись на автомобілі «Mersedes-Benz c300» рухався по головній дорозі з дотриманням вимог ПДР, та швидкості руху, в той час, як водій автомобіля «MAN TGA 18.400» д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , виїжджаючи із другорядної дороги, не надав йому перевагу у русі, та допустив ДТП. Зазначає, що висновки експерта є неналежними та недопустимими доказами, які не узгоджуються із фактичними обставинами події.

Під час апеляційного розгляду справи, скаржник свою апеляцію підтримав. ОСОБА_1 , та його захисник, адвокат Кричун Ю.А., просили залишити рішення суду першої інстанції без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що не заперечуються учасниками процесу ті обставини, що 07.10.2020 року, біля 11-45 години, ОСОБА_1 , в м.Кропивницькому керуючи автомобілем « MAN TGA 18.400» д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «Langendorf SKS-HS», д.н. НОМЕР_2 , виїжджав з другорядної дороги вул.Автолюбителів на головну дорогу вул. Героїв України на нерегульованому перехресті, здійснюючи поворот ліворуч. В цей же час, по головній дорозі зліва по відношенню до автомобіля «MAN», рухався автомобіль «Mersedes-Benz c300», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Під час виїзду автомобіля «MAN» на перехрестя, автомобіль «Mersedes-Benz c300», передньою частиною автомобіля зіткнувся із лівою стороною напівпричепа автомобіля «МАN».

За наслідками ДТП, працівниками поліції складено адміністративний протокол на водія автомобіля «MAN», ОСОБА_1 , оскільки останній порушив вимоги пунктів 2.3.б, 16.11 ПДР., а саме: Відповідно до п.2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За наслідками розгляду справи суд, встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 , допустив порушення пунктів 2.3.б, 16.11 ПДР.

З даними висновками суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки суд під час розгляду справи, зазначені обставини не з`ясував, та взагалі не навів у своїй постанові доводів з приводу прийняття даного рішення, оскільки факт виїзду водія ОСОБА_1 , на перехрестя доріг з другорядної дороги на головну ніким не оспорюється. Так як і той факт, що водій ОСОБА_1 , був зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а в даному випадку автомобілю«Mersedes-Benz c300», під керуванням ОСОБА_2 .

Інше питання, яке з метою повного та об`єктивного вирішення справи, суду першої інстанції необхідно було з`ясувати, - ситуацію, за якою сталася ДТП, оцінити дії обох учасників ДТП, з точки зору виконання ними правил дорожнього руху, з урахуванням дорожньої обстановки, встановивши чиї саме дії водіїв ( ОСОБА_2 , чи ОСОБА_1 ), у зв`язку із порушенням ПДР, мають причинний зв`язок із настанням ДТП.

В свою чергу, суд першої інстанції обмежився лише перерахуванням доказів у справі, не зазначивши їх суть, що вони доводять чи спростовують.

Щодо висновків експертизи, що знаходиться в матеріалах справи, яка була проведена за ініціативою сторони захисту, необхідно зазначити, що висновки даної експертизи, щодо її належності, викликають сумніви, оскільки побудовані лише на припущеннях та поясненнях зацікавленої сторони, де експерт встановив швидкість автомобіля «Mersedes Benz c300», в тому числі зі слів ОСОБА_3 , причому вдався до припущень, що даний автомобіль рухався із прискоренням в той час, як відеозапис на підставі якого експерт здійснював дослідження має пошкодження, причому з моменту виїзду автомобіля «Mersedes-Benz c300», на вул.Героїв України до моменту зіткнення автомобілів.

Суд першої інстанції на вказані недоліки та порушення уваги не звернув, та постановив невмотивоване та необґрунтоване рішення, а тому за таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Крім цього, апеляційний суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Так, згідно матеріалів адміністративної справи, адміністративне правопорушення було виявлено 07.10.2020 року, про що було складено відповідний адміністративний протокол. (а.с.1).

З вищенаведеного вбачається, що строки можливого притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 07.10.2020 року, та відповідно закінчуються 07.01.2021 року.

Тобто, після 07.01.2021 року, в розумінні п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю.

В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1)відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин, причому у визначених Кодексом строках розгляду справи.

Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини.

Наприклад: смерті особи свідоцтвом про смерть; неосудність психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо...

При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити.

Тому, в разі наявності вищезазначених обставин, орган, що розглядає адміністративну справу не повинен встановлювати обставини, визначені в ст.280 КУпАП.

За таких обставин, суд встановивши, що на час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності минув строк накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний закрити провадження саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Тому апеляційні вимоги з приводу необхідності встановлення фактичних обставин справи на предмет доведеності провини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За будь яких обставин, строки накладення адміністративного стягнення чітко визначені в КУпАП, їх поновлення чи продовження неможливе, а тому в разі спливу строків накладення адміністративного стягнення провадження в справі підлягає безумовному закриттю.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а строк притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності сплинув, провадження в справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

У зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 , підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.38, 247,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2021 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В. Широкоряд