Справа № 159/653/21
Провадження № 3/159/631/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 07.12.2020 року, о 17 год. 00 хв. в с.Сукачі Старовижівського району по вул.Богдана Хмельницького, керував автомобілем марки «ВАЗ 111830» н.з. НОМЕР_1 , який належить йому і після зупинки в установленому законом порядку відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, щодо якої складено протокол, свою винуватість у скоєні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що дійсно в час та місці, які зазначені в протоколі перебував в гостях в с.Сукачі Старовижівського району. На прохання свого знайомого ОСОБА_2 , погодився поїхати власним автомобілем з метою придбання останньому на АЗС бензину.

Враховуючи те, що він вживав спиртні напої автомобілем управляв ОСОБА_2 . Чому працівники поліції склали на нього протокол, йому не відомо. Не заперечував, що в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. В протоколі про порушення правил дорожнього руху, власноручно зроблено відмітку «згідний» на вимогу працівника поліції.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності вважає, вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведеною, а тому просить провадження по справі закрити за відсутністю складу адмінправопорушення, при цьому зазначила, що з пояснень свідків не встановлено факту управління автомобілем саме ОСОБА_1 . Також, вважає, що ОСОБА_1 зробив відмітку в протоколі «згідний» на вимогу працівника поліції.

Незважаючи на невизнання вини самим ОСОБА_1 його винна повністю доводиться зібраними по справі доказами і зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 07.12.2020 року, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.12.2020 року, диском з відеофіксацією вчиненого правопорушення.

Так, в судовому засіданні встановлено, із протоколу про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 після зупинення його транспортного засобу в присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дана відмова зафіксована на відеозаписі з нагрудної відеокамери поліцейського. Зазначені обставини не оспорює в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 , в ході судового розгляду справи пояснив, що він працює на посаді поліцейського офіцера громади. 07.12.2020 року він на службовому автомобілі, без увімкнутих проблискових маячків слідував по вулиці с.Сукачі Старовижівського району. Назустріч йому слідував автомобіль ВАЗ, який прийняв праворуч на узбіччя і водій цього транспортного засобу пересів з водійського на пасажирське сидіння.

Він проїхавши деяку відстань, здійснив розворот і тоді наздогнав вказаний автомобіль, за кермом якого була інша особа. Через незначний проміжок часу до автомобіля підійшло багато людей і він зателефонував до своїх колег з метою надання допомоги, тобто складення адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

По прибуттю його колег на місце події, він відбирав пояснення у ОСОБА_2 , який разом з ОСОБА_1 були в автомобілі. Пояснення той дав добровільно, без будь-якого тиску на нього і т.п.

В своїх письмових поясненнях, безпосередньо після зупинки автомобіля ОСОБА_2 , об`єктивно підтвердив пояснення поліцейського, зазначивши, що в цей день зайшов на подвір`я де знаходився ОСОБА_1 , перебуваючи у гостях у своєї тещі. Тоді ж, попросив його на автомобілі поїхати придбати для нього бензин, на що ОСОБА_1 погодився при цьому повідомив, що вживав алкогольні напої. ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля і виїхав з подвір`я на центральну вулицю та проїхав декілька метрів, після чого прийняв вправо зупинився та вийшовши з автомобіля сів на місце пасажира, а він на місце водія. В цей час повз них проїхав автомобіль і в подальшому вони були зупинені працівником поліції.

В зазначених поясненнях ОСОБА_2 , власноруч здійснив запис «записано вірно мною прочитано».

В судовому засіданні даний свідок змінив свої пояснення, стверджував, що ОСОБА_1 автомобілем не управляв із-за того, що вживав спиртні напої, а ним управляв він, проте чому протокол було складено відносно ОСОБА_1 , йому не відомо.

Ствердив також, що змісту письмових пояснень, які відбирав поліцейський, він не читав. На його думку, такі пояснення поліцейський записав на свій розсуд.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що приїхали на місце пригоди на прохання поліцейського ОСОБА_3 і після відповідних з`ясувань на ОСОБА_1 було складено протокол за порушення вимоги п.2.5 ПДР України, в присутності двох свідків. Дана обставина зафіксована на відеозапис з камери поліцейського.

Вказані пояснення свідків, підтверджено в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Отже, сукупність зазначених вище доказів дає підстави прийти до висновку про доведеність факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , опитаних в ході судового розгляду, слід відноситись критично і таких, що не відповідають встановленим фактичним обставинам по справі, оскільки вони, як особи, що перебували в дружніх стосунках прямо заінтересовані в результаті розгляду справи і відповідно дані з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33,34 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_1 , враховую фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у чіткій відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 40-1, 283, 284 п.1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотиста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду В.О.Лесик