Справа 729/1020/21
3/729/470/21 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І, за участю секретаря судового засідання Малюшицької Я.В., особи, що притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Фурсія С.О., розглянула адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 474906 від 19.09.2021 року ОСОБА_1 19 вересня 2021 року о 02 год. 18 хв. в с. Марківці по вул. Незалежності, керував автомобілем марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та від проходження тестування за допомогою приладу «АЛКОФОР 505» відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, та зазначив, що 19 вересня 2021 року, він керуючи транспортним засобом Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування, останні запропонували йому пройти алкотест, посилаючись на те, що він керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти тест на місці, або проїхати до лікарні він спочатку відмовився, оскільки був тверезий, потім погодився та не заперечував поїхати до лікарні, на що працівники поліції повідомили йому що на нього буде складено протокол про адмінправопорушення.

Захисник особи, яка притягується до адмінвідповідальності адвокат Фурсій С.О. в судовому засіданні зазначив, що під час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було порушено п.3 та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У порушення інструкції в протоколі не вказані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , водія не було відсторонено від керування ТЗ. При перегляді відео, ОСОБА_1 спочатку відмовлявся від проходження тесту, а потім сам наполягав його пройти. У зв`язку з тим, що працівниками поліції порушено правила Інструкції просить закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що він разом із поліцейським СРПП Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській обл. ОСОБА_3 приїхали на виклик у с.Марківці. Заявником був ОСОБА_1 , який повідомив, що його знайомому нанесли тілесні ушкодження. При прибутті на місці особи примирилися та писати заяву відмовилися. Потім вони від`їхали і помітили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по вул.Незалежності. Даний автомобіль було зупинено та під час спілкування з ОСОБА_1 , в останнього був запах алкоголю з ротової порожнини. Водій сам сказав, що пив пиво і йому було запропоновано пройти освідування на місці за допомогою приладу «Алкофор 505» на, що він відмовився. На пропозицію поїхати в лікарню ОСОБА_1 також не погодився. Після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього. Свідок вказав, що ним дійсно в адміністративному протоколі не вказані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його не було відсторонено від керування транспортним засобом, як того вимагає інструкція, а транспортний засіб залишений на узбіччі.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що 19.09.2021 року вночі він перебував у центрі села Марківці. Між ним та іншим жителем села виникла конфліктна ситуація. Брат ОСОБА_5 , який був з ним, зателефонував ОСОБА_6 і попросив щоб він приїхав забрав його і відвіз додому. Коли ОСОБА_1 приїхав у центр села Марківці, він повідомив поліцію і швидку допомогу про даний випадок. Потім приїхали працівники поліції та швидка допомога. З поліцією поспілкувалися в усній формі і після цього вони сіли до ОСОБА_1 в автомобіль і поїхали. Через деякий час їх зупинили працівники поліції, оскільки у них була підозра на те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він чув, як ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції пройти тест на алкогольне сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що патрулюючи у с.Марківці на службовому автомобілі ним було зупинено водія ОСОБА_1 проблисковими маячками та повідомлено останньому причину зупинки. Під час розмови, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Далі водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Після цього було складено адміністративний протокол. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, як того вимагає інструкція, а залишено транспортний засіб на узбіччі.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в т.ч і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

При цьому, за усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У даному випадку суд виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №474906 від 19.09.2021 р. відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складений поліцейським СРПП ВП №2 Ніжинського РВП Трейтяком А.О., за фактом відмови проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння або за допомогою приладу "Алкофор 505".

Так, відповідно до п.2.5, 2.9 ПДР водієві категорично забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і на вимогу поліцейського водій зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу;на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку);залучає двох свідків, які не можуть бути поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви (про це чітко прописано в Інструкції щодо неможливості поліцейським бути свідками огляду);видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння;якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складення відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП); якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, що у порушення вищенаведених норм чинного законодавства зазначені дії виконані не були в повній мірі.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 19.09.2021 поліцейським Трейтяком А.О. вбачається, що в ньому не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 та не залучено свідків, а отже судом встановлені порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, зокрема, в ньому зазначаються виявлені поліцейським ознаки сп`яніння. Тобто, огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння із зазначенням ознак такого стану.

Всупереч зазначеному, поліцейський СРПП Ніжинського РВП не склав направлення на огляд водія на стан сп`яніння згідно додатку 1 Інструкції із зазначенням виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 19.09.2021 року автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_5 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом. При цьому досліджені судом докази ставлять під сумнів належне виконання працівниками поліції вимог, передбачених ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 року за № 1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Таким чином, наявність відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не доведена наданими доказами поза розумним сумнівом. Перераховані обставини у своїй сукупності свідчать, що під час оформлення матеріалів стосовно ОСОБА_1 було порушено порядок його направлення і проведення огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи, положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, оскільки, працівниками поліції не доведено факт, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 7, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І.Бойко