печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліціїв м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №424112 від 10.04.2020 року водій ОСОБА_1 15.02.2020 о 13 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 ,на перехресті вул.М.Бойчука та вул.Підвисоцького в м.Києві,під час руху не врахував дорожню обстановку при ввімкненні світлофора, що забороняє рух, не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.3б, п.8.10 та п.8.11 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував та пояснив, що 15.02.2020 року о 13.40 год. він рухався на своєму автомобілі «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 ,на перехресті вул.М.Бойчука та вул.Підвисоцького в м.Києві до лікарні №12. Рух здійснювався на зелене світло світлофора, проте на другій половині перехрестя закінчуючи його переїзд на його автомобіль на великий швидкості здійснив наїзд автомобіль «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 із надписами «Таксі Болт» від чого його автомобіль втратив керованість та виїхав на тротуар.

Окрім того ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілого та оголошенні перерви у розгляді справи до закінчення проведення експертизи у справі №757/18815/20-п, оскільки у провадженні №757/18812/20-п вже наявний висновок експерта.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Згідно його письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи 15.02.2020 року о 13.40 год. він на автомобілі «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 слідував маршрутом від Печерського мосту вниз по вул.. Кіквідзе (нині Михайла Бойчука), що є головною дорогою. На перехресті зупинився на червоне світло світлофору та дочекавшись зеленого світла включив першу передачу та почав рух вниз по вул.. М.Бойчука і на перехресті з лівої сторони вискочив автомобіль «Ніссан», який рухався на червоне світло світлофора з другорядної дороги та врізався в його автомобіль.

Представник потерпілого в судовому засіданні просила оголосити перерву до винесення експертного висновку у справі №757/18812/20-п, в якій ОСОБА_1 є потерпілим.

Суд,заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №424112 від 10.04.2020, схему місця ДТП, письмові пояснення водіїв, висновок експерта Автономова М.В. №2020-0107 від 03.07.2020 року разом із режимом роботи світлофорного об`єкта та фотознімками з місця ДТП , приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 КонституціїУкраїни). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні - ст. 280 КУпАП.

При розгляд і вказаної справи суд враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №424112 від 10.04.2020 року вказано на порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3б, п.8.10 та п.8.11 Правил дорожнього руху.

Так п. 2.3б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.8.10, передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів;

а п.8.11, передбачено, що водіям, які вразі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим згідно висновку судового експерта Автономова М.В. №2020-0107 від 03.07.2020 року в даній дорожній обстановці водію автомобіля «Ніссан» виходячи з вказаних характеристик дорожньої обстановки, з технічної точки зору при виїзді на перехрестя, належало діяти відповідно до вимог п. 16.8 ПДР і завершити проїзд перехрестя не залежно від сигналів світлофора на виїзді. Виходячи зі схеми місця ДТП видно, що автомобіль «Ніссан» в момент зіткнення знаходився на тій стороні руху проїзної частини, що має виїзд з перехрещення проїзних частин, тобто знаходиться на виїзді з перехрестя, а отже завершував рух перехрестям, що є свідченням виконання водієм автомобіля «Ніссан» вимог п. 16.8 ПДР.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ніссан» виконував виїзд на перехрещення проїзних частин на дозволяючий рух сигналу світлофора при якому в послідуючому відбувся виїзд автомобіля «Рено» поза межами його оглядовості.

В даній дорожній обстановці вимоги п.п.2.3.б); 8.10. та 8.11 ПДР на дії водія автомобіля «Ніссан» не розповсюджуються. Отже в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Ніссан» не вбачається невідповідностей вимогам п.п.2.3.б); 8.10. та 8.11 ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, а усі припущення мають тлумачитись на користь такої особи.

Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, враховуючи пояснення учасників ДТП, що містяться у матеріалах справи, зміст схеми місця ДТП, в якій зафіксовані пошкодження транспортних засобів, дані щодо розташування транспортних засобів на проїзній частині, фотознімки, а також висновок експерта щодо того, щов діях водія автомобіля «Ніссан» не вбачається невідповідностей вимогам п.п.2.3.б); 8.10; 8.11 ПДР приходжу до висновку, що в судовому засіданні об`єктивно встановлено, що вина ОСОБА_1 в порушенні вищевказаних вимог ПДР України не підтверджена наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами, які були б достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою висновками, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 124, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя В. М. Карабань