ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/167/21
Єдиний унікальний № 311/3618/20 Головуючий в 1-й інстанції Задорожко Д.А.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Остапенка С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Як зазначено в постанові, 05 листопада 2020 року, о 22 годині 30 хвилині по вулиці Центральній біля будинку № 35 в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою.

Зауважує, що суддею проведено судовий розгляд формально, без з`ясування всіх обставин справи, не взято до уваги покази свідків, не з`ясовано з якою метою було складено направлення на огляд водія після складення протоколу про адміністративне правопорушення, чітко не зазначено, які саме докази вказують на те, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, відмова повинна бути зафіксована в присутності 2 свідків, зробив висновки не на показах свідків, допитаних в судовому засіданні, а з поведінки та дій водія.

Зауважує, що порушено його право на захист, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності його захисника, що потягло за собою не повний та не об`єктивний розгляд справи.

Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, який визнаний в якості доказу його винуватості не може слугувати доказом його вини, тим більше він не відповідає фактичним обставинам справи.

Також зауважує, що рапорт поліцейського також не може слугувати доказом його провини, в якому крім вказаного зовсім інший час скоєння адміністративного правопорушення, зазначено іншу вулицю - «Центральна, 35».

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на який посилається суд як на доказ його вини, про те що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі не містить дати його складання.

Зауважує, що направлення, яке міститься в матеріалах справи, складене 05.11.2020 року о 23 годині 35 хвилин, тобто спливом 35 хвилин після складення протоколу про адміністративне правопорушення, дане направлення не містить інформації щодо результатів огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинення транспортного засобу, та які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у нього.

Зауважує, що пояснення ОСОБА_2 , які були надані в судовому засіданні не підтверджують факт керування ним транспортним засобом 05.11.2020 року о 22-30 год., в показах він путався, не міг пояснити точний час зупинки, місце зупинки транспортного засобу.

Зауважує, що покази свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які ніби то засвідчили факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці і в медичному закладі, про що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, викривлені і трактовані судом однобоко з обвинувальним ухилом.

Зауважує, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідки були відсутні і це підтверджується і їх письмовими поясненнями.

Зауважує, що з відеозапису подій вбачається, що працівниками поліції йому не було роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, запис не чіткий, уривчастий.

Зауважує, що даючи оцінку фрагментам відео, долученим поліцейським Шпаковським С.Ю. до протоколу про адміністративне правопорушення, не перевірив і не дав оцінку доводам ОСОБА_1 про правове походження фрагментів відео, не перевірив доводів ОСОБА_1 , за допомогою, яких технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки здійснювалось фіксування ОСОБА_2 порушення, не перевірив, чи отримував ОСОБА_5 перед початком зміни технічні прилади і технічні засоби, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, що обліковується під відповідним інвентарним та номенклатурним номером, не перевірив, чи розписувався ОСОБА_5 у Журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, не перевірив, чи вивантажив ОСОБА_5 . ці фрагменти відеозапису з карт пам`яті на сервер зберігання відеозаписів, не перевірив чи зберігаються ці фрагменти відеозапису на сервері у відділі поліції, не перевірив, чи був виданий дозвіл на копіювання та видачу фрагментів відеозаписів, долучених до матеріалів справи, не перевірив, чи видавав письмове доручення керівник органу на копіювання чи видачу фрагментів відео для долучення до матеріалів адміністративного провадження, в матеріалах відсутня інформація за допомогою якого технічного приладу і технічного засобу, що має функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобу фото- і кінозйомки, відеозапису було отримано такий доказ, як часткові фрагменти відео.

Просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні, ОСОБА_1 , захисника Остапенко С.Л., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.(крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 130190 від 05 листопада 2020 року, згідно якого, 05 листопада 2020 року, об 22 годині 30 хвилині по вулиці Центральній біля будинку № 35 і місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків; рапортом про подію від 05.11.2020; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.11.2020, згідно якого, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер в медичному закладі; направлення від 05.11.2020 ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проведення вказаного огляду; поясненнями, наданими суду свідком ОСОБА_2 , згідно яких він пояснив, що працює поліцейським СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та разом з поліцейським ОСОБА_6 05.11.2020 року на службовому автомобілі ВАЗ-2109 здійснювали патрулювання міста Дніпрорудне. Приблизно о 22-й годині ними було зафіксовано транспортний засіб марки АУДІ, державний номер з цифрами 0077, який перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки поблизу будинку 35 по вулиці Центральній. Вони прослідували за вказаним автомобілем, який заїхав на автостоянку. З автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які документи та запропонував поїхати до відділення поліції. В подальшому до відділення поліції були запрошені свідки, в присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. По поведінці й діям ОСОБА_1 поліцейським зроблено висновок про небажання ОСОБА_1 проходити відповідний огляд, про що, в подальшому, й було складено протокол про адміністративне правопорушення; поясненнями, які надані суду свідком ОСОБА_3 , згідно яких він пояснив, що в листопаді 2020 року, в темну пору доби, він був запрошений поліцейськими для фіксування освідування особи на стан сп`яніння. Прибувши разом з Вовком до відділення поліції в місті Дніпрорудне, він помітив, що там знаходився ОСОБА_7 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Співробітники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. В подальшому він (свідок) особисто знайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та своїх письмових пояснень, в чому і підписався; поясненнями, які надані суду свідком ОСОБА_4 , згідно яких в листопаді 2020 року, приблизно о 23-24-й годині, він був запрошений поліцейськими для фіксування освідування особи на стан сп`яніння. Прибувши разом з ОСОБА_8 до відділення поліції в місті Дніпрорудне, він помітив, що там знаходилася особа, за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_1 . Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 він не помітив. Чи пропонували співробітники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не пам`ятає. Після перегляду відеозапису з фіксацією події, підтвердив дійсність вказаного запису та особисту присутність під час вказаних подій. Документи він підписував, однак не читав та не знайомився з їхнім змістом; письмовими пояснення свідка ОСОБА_9 від 05 листопада 2020 року, згідно яких остання, яка є сторожем автостоянки в місті Дніпрорудне, підтвердила про те, що 05.11.2020 ОСОБА_1 , приблизно о 22.30 год. приїхав на стоянку на автомобілі АУДІ д/н НОМЕР_1 , після чого на службовому авто за ним приїхали співробітники поліції; дослідженим судом відеозаписами з обставинами вчинення адміністративного правопорушення, згідно яких встановлено, що 05.11.2020, у вечірній час автомобіль заїхав на огороджену стоянку, після чого вслід за ним заїхав службовий автомобіль поліції. З автомобілю, який першим заїхав на стоянку, вийшла особа, яка за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 відмовився надати поліцейським будь-які документи для огляду та запропонував прослідувати до відділення поліції; поблизу відділення поліції в місті Дніпрорудне співробітником поліції, в присутності двох свідків, пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що працівниками патрульної поліції було дотримано всіх вимог, визначених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що апелянту не було забезпечено у суді першої інстанції можливості скористатись правовою допомогою адвоката під час розгляду протоколу та дослідження доказів, вважає, що судом першої інстанції порушено право особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки останнє судове засідання у цій справі відбулось без його адвоката, який завчасно надав суду клопотання про його відкладення у зв`язку із перебуванням на лікарняному, є необґрунтованими за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана справа неодноразово призначалася до судового розгляду та відкладалася, а саме: 26.11.2020 за заявою ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він потребує правової допомоги; 08.12.2020 року за заявами ОСОБА_1 та його захисника Курдась С.О. у зв`язку з відрядженням захисника Курдась С.О.; 11.01.2021 року за клопотаннями ОСОБА_1 та захисника Курдась С.О. у зв`язку з перебуванням на лікарняному ОСОБА_1

25.01.2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшли клопотання ОСОБА_1 та його захисника Курдась С.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному захисника Курдась С.О.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та без його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийшов до такого висновку, з цим погоджується і суд апеляційної інстанції, бо вказані порушення не є такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки вони в даному випадку не перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, бо на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, крім того, справа неодноразово відкладалася та призначалася до слухання, а враховуючи, що майже сплинув тримісячний термін, передбачений законодавством про притягнення до відповідальності особи, яка притягується за вчинення адміністративного правопорушення, судом досліджено всі докази по справі, їм надана належна оцінка та розглянуто справу.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків (ст. 38 ч.2 КУпАП), у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

При цьому в судовому засіданні апеляційного суду був присутній ОСОБА_1 , захисник Остапенко С.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , а тому права ОСОБА_1 , які були порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

У зв`язку з цим доводи ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, про те, що він має вади слуху та про грубе порушення його прав на захист, апеляційний суд визнає безпідставними.

Доводи апелянта з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, які визнані в якості доказу його винуватості не можуть слугувати доказом його вини, є необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського узгоджуються з іншими доказами по справі та не є однозначними доказами вчиненого правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що в рапорті поліцейського вказано зовсім інший час скоєння адміністративного правопорушення, зазначено іншу вулицю - «Центральна, 35», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на який посилається суд як на доказ його вини, про те що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі не містить дати його складання, направлення, яке міститься в матеріалах справи, складене 05.11.2020 року о 23 годині 35 хвилин, тобто спливом 35 хвилин після складення протоколу про адміністративне правопорушення, дане направлення не містить інформації щодо результатів огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинення транспортного засобу, та які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у нього, є необґрунтованими, оскільки є не істотними та такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, або такими, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і з урахуванням інших доказів по справі, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що пояснення ОСОБА_2 , які були надані в судовому засіданні не підтверджують факт керування ним транспортним засобом 05.11.2020 року о 22-30 год., в показах він путався, не міг пояснити точний час зупинки, місце зупинки транспортного засобу, є також необґрунтованими, оскільки з пояснень, наданих суду свідком ОСОБА_2 , вбачається, що він працює поліцейським СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області та разом з поліцейським ОСОБА_6 05.11.2020 року на службовому автомобілі ВАЗ-2109 здійснювали патрулювання міста Дніпрорудне. Приблизно о 22-й годині ними було зафіксовано транспортний засіб марки АУДІ, державний номер з цифрами 0077, який перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки поблизу будинку 35 по вулиці Центральній. Вони прослідували за вказаним автомобілем, який заїхав на автостоянку. З автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які документи та запропонував поїхати до відділення поліції. В подальшому до відділення поліції були запрошені свідки, в присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. По поведінці й діям ОСОБА_1 поліцейським зроблено висновок про небажання ОСОБА_1 проходити відповідний огляд, про що, в подальшому, й було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що покази свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які ніби то засвідчили факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці і в медичному закладі, про що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, викривлені і трактовані судом однобоко з обвинувальним ухилом, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідки були відсутні і це підтверджується і їх письмовими поясненнями, є також необґрунтованими за наступних підстав.

Вказані свідки були допитані в судовому засіданні першої інстанції, згідно пояснень, наданих суду свідком ОСОБА_3 , згідно яких в листопаді 2020 року, в темну пору доби, він був запрошений поліцейськими для фіксування освідування особи на стан сп`яніння. Прибувши разом з Вовком до відділення поліції в місті Дніпрорудне, він помітив, що там знаходився ОСОБА_7 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Співробітники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. В подальшому він (свідок) особисто знайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та своїх письмових пояснень, в чому і підписався; згідно пояснень, наданих суду свідком ОСОБА_4 , згідно яких в листопаді 2020 року, приблизно о 23-24-й годині, він був запрошений поліцейськими для фіксування освідування особи на стан сп`яніння. Прибувши разом з ОСОБА_8 до відділення поліції в місті Дніпрорудне, він помітив, що там знаходилася особа, за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_1 . Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 він не помітив. Чи пропонували співробітники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не пам`ятає. Після перегляду відеозапису з фіксацією події, підтвердив дійсність вказаного запису та особисту присутність під час вказаних подій. Документи він підписував, однак не читав та не знайомився з їхнім змістом.

Крім того, в матеріалах справи містяться їх письмові пояснення, ставити під сумнів які підстав не вбачається, про те, що обидва були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають.

Посилання апелянта на те, що з відеозапису подій вбачається, що працівниками поліції йому не було роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, запис не чіткий, уривчастий, є також необґрунтованими, оскільки як вбачається з відео файлу, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського, на відео присутні обидва свідки, в присутності яких відбуваються вказані події, а крім того, необхідно зауважити, що той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме зафіксовано факт його відмови в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на місці та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта з приводу того, що даючи оцінку фрагментам відео, долученим поліцейським Шпаковським С.Ю. до протоколу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, не перевірив і не дав оцінку доводам ОСОБА_1 про правове походження фрагментів відео, не перевірив доводів ОСОБА_1 , за допомогою, яких технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки здійснювалось фіксування ОСОБА_2 порушення, не перевірив, чи отримував ОСОБА_5 перед початком зміни технічні прилади і технічні засоби, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, що обліковується під відповідним інвентарним та номенклатурним номером, не перевірив, чи розписувався ОСОБА_5 у Журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, не перевірив, чи вивантажив ОСОБА_5 . ці фрагменти відеозапису з карт пам`яті на сервер зберігання відеозаписів, не перевірив чи зберігаються ці фрагменти відеозапису на сервері у відділі поліції, не перевірив, чи був виданий дозвіл на копіювання та видачу фрагментів відеозаписів, долучених до матеріалів справи, не перевірив, чи видавав письмове доручення керівник органу на копіювання чи видачу фрагментів відео для долучення до матеріалів адміністративного провадження, в матеріалах відсутня інформація за допомогою якого технічного приладу і технічного засобу, що має функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобу фото- і кінозйомки, відеозапису було отримано такий доказ, як часткові фрагменти відео, є також необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно Конституційного принципу змагальності, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, тільки створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Із матеріалів справи, зокрема протоколу судового засідання (а.с.82), вбачається, що сторона захисту вищевказану інформацію до суду першої інстанції не надавала, клопотань про витребування її з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, з посиланням поважних причин, по яким їм було відмовлено в наданні даної інформації, суду першої інстанції не заявляла.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 311/3618/20