Справа № 587/68/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2021 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого охоронцем ТНЦ «Епіцентр», ІПН НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
01 січня 2021 року о 04 годині 21 хвилин на а/д Київ-Суми-Юнаківка 287 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ» 2101 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 01 січня 2021 року близько 04 години він перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як святкував Новий рік, від огляду на стан алкогольного сп`яніння він дійсно відмовився, чого не заперечує, однак свою вину не визнає, оскільки не керував автомобілем, а просто перебував у машині. Після вживання ним спиртного, машиною керувала його цивільна дружина ОСОБА_2 , яка забрала його водійське посвідчення та документи на автомобіль, так як вони посварились під час дороги, вона зупинилась в районі с. Симонівки. Потім ОСОБА_2 зателефонувала своїм знайомим, її забрали до дому іншим автомобілем, а він залишився на трасі сам без документів. Коли під`їхали поліцейські, він перебував в салоні автомобіля сам, за кермом, але нікуди не рухався.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Вдовіченко О.Л. підтримав позицію ОСОБА_1 та зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Відеозаписом, долученим до матеріалів справи, не зафіксовано, що автомобіль рухався, видно, що ОСОБА_1 лише сидить за кермом автомобіля, хоча дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння та відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків. Просив закрити провадження у справі, оскільки в справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.
За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Не дивлячись на невизнання своєї вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 173002 від 01.01.2021 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься відомості про залучених свідків та посилання на долучені до протоколу докази. Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів, від вручення копії протоколу та від підпису в протоколі він відмовився, в присутності двох свідків (арк.с. 1);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з яких вбачається, що вони підтвердили факт відмови в їх присутності ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, за допомогою спеціального технічного пристрою, так і в медичній установі, а також те, що він був повідомлений про час і місце розгляду справи, від підпису в протоколі відмовився(аркс.3,4);
диском, дослідженим судом, з матеріалами відео з нагрудних камер поліцейських, які узгоджуються як з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, так і з письмовими поясненнями свідків, які містяться в матеріалах справи. З відео встановлено, факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції, в присутності двох свідків, пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Також, з відео встановлено і категоричну відмову ОСОБА_1 від такого огляду. З відео вбачається як ОСОБА_1 працівники поліції повідомляють про місце, час і дату судового розгляду складених відносно нього матеріалів, ознайомлюють його зі змістом складеного відносно нього протоколу та пропонують надати письмові поясненням (а.с. 5,6).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області сержант поліції ОСОБА_7 повідомив, що 01.01.2021 під ранок він разом із рядовим поліції ОСОБА_4 , під час патрулювання по київській трасі, помітили автомобіль ВАЗ 2101, який рухався в зустрічному напрямку зі сторони Шпилівки та при перестроюванні з лівої смуги в праву зробив маневр з порушенням. Вони розвернули машину і поїхали за вказаним автомобілем. Зупинили автомобіль «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 , водієм якого виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, патрульними було встановлено, що останній перебуває за кермом автомобіля з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме наявний запах алкоголю з порожнини рота та млява мова. Після встановлення зазначених ознак, він неодноразово пропонував ОСОБА_1 продути Драгер, проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній категорично відмовлявся, закривав скло автомобіля. Після чого, відносно водія ним був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідкв. ОСОБА_1 відмовився підписувати зазначений протокол та отримувати його копію. ОСОБА_1 не оспорював факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і не посилався на те, що не керував автомобілем. На прохання надати водійське посвідчення і документи на автомобіль зазначав, що в нього їх вкрали. ОСОБА_1 зателефонував дружині та дав йому телефон для розмови. Він представився, повідомив, що трапилося, дружина була здивована, сказала, що знаходиться вдома в с. Голубівка, не знала, де знаходиться чоловік, запитувала, де він, зазначала, що їй не відомо, де його документи.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський відділення поліції №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області рядовий поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що вони патрулювали разом з сержантом поліції ОСОБА_7 01 січня 2021 року по київській трасі. Вони помітили автомобіль ВАЗ 2101, який спочатку стояв, а потім коли почав рух, не включив поворотник при перестроюванні. Потім, рухаючись прямо з`їхав з траси, почав буксирувати. Вони під`їхали до нього з метою надати допомогу і подивитись, що трапилось. Коли водій вийшов з машини, то почули різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій в салоні автомобіля був сам, не заперечував, що він керував автомобілем. Далі складанням протоколу та пропозицією пройти медичний огляд займався його напарник ОСОБА_7 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснила, що є цивільною дружиною ОСОБА_1 . В ніч з 31 грудня на 1 січня, близько четвертої ранку вони їхали з чоловіком машиною, так як чоловік вживав напередодні алкоголь, то саме вона перебувала за кермом. Вони посварились і вона припаркувала автомобіль біля с. Симонівка на перехресті. Зателефонувала брату ОСОБА_1 з його телефона та попросила її забрать. Вона забрала документи на автомобіль ОСОБА_1 та залишили його самого на трасі. Вони хотіли, щоб чоловік трішки заспокоївся, а потім збирались його забрати. Після того, як вони були вже в с. Голубівка, десь через годину, їм зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили працівники поліції. З нею розмовляв поліцейський, який запитав, чи зможе вона забрати свого цивільного чоловіка. Вони приїхали з братом, то машина стояла на тому місце, де вона її залишила, поліцейських вже не було.
Суд, аналізуючи вищевказані пояснення працівників ВП №4(м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, які були безпосередньо присутні на місці скоєння правопорушення, приходить до висновку, що вказані пояснення є правдивими, змістовними, логічними та категоричними та у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи. Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду підстав немає.
Що стосується версії ОСОБА_1 про те, що не він керував транспортним засобом- автомобілем « ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 01 січня 2021 року 04-21 годині на а/д Київ-Суми-Юнаківка км 287, а просто сидів в салоні автомобіля, коли до нього підійшли працівники поліції, а за кермом була його цивільна дружина ОСОБА_2 , яка після сварки з ним, покинула його на трасі без документів, потім зателефонувала своїм знайомим та поїхала додому, яка і підтвердила даний факт в суді, то суд розцінює таку версію ОСОБА_1 , як і показання свідка ОСОБА_2 , як неправдиву та намагання ухилитися від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, зафіксованого нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції, вбачається що водій у присутності свідків не заперечував факт керування ним транспортним засобом і в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, він не зазначав працівникам поліції на місці правопорушення, що за кермом була саме його цивільна дружина, а не він, не зазначав, що саме вона забрала його посвідчення та документи на автомобіль. На питання поліцейського, де його документи, ОСОБА_1 відповів, що підвозив знайомого з с. Голубівки до с. Симонівки та в нього вкрали документи, при цьому не заперечував, що перебував за кермом саме він. Про керування автомобілем саме його цивільною дружиною він почав говорити лише в судовому засіданні.
Отже, безпосередньо дослідивши в судовому засіданні та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає їх належними і допустимими, зібраними у порядку та у спосіб, встановлений законом, а тому вважає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відтак вважає, що в діях ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена у повному обсязі.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 250, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,
П О С Т А Н О В И В :
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко