Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
16.02.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі: прокурора Царя І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Старцева Є.Г., розглянув апеляційну скаргу захисника Старцева Є.Г. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2020, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, із застосуванням положення ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Згідно оскарженої захисником вказаної постанови судді від 01.12.2020 ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП щодо подій, які мали місце: 19.12.2018, 22.03, 2019, 08.05, 21.06, 19.08, 24.09, 09.10, 05.11, 06.11, 27.11, 09 та 19.12.2019, 03.03, 08.05, 17 та 24.06.2020, 23.07, 18.08 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 242, 243, 244, 245, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 252, 253, 254, 255, 256, 257, 258, 259, 260, 261, 262, 263, 264, 265, 266, 267, 268, 269, 270, 271, 272, 273, 274, 275, 276, 277, 278, 279 від 30.09.2020.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито:
а) на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення щодо подій, які мали місце 12.10 та 06.11.2018 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 238, 239, 240, 241 від 30.09.2020;
б) на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення щодо подій, які мали місце 12.10, 06.11, 19.12.2018, 22.03, 19.08, 24.09, 09.10, 06.11, 09.12, 19.12.2019, 03.03, 17.06, 24.06, 18 та 21.08.2020 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 210, 211, 212, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237 від 30.09.2020.
З оскарженої постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.12.2020 вбачаються наступні встановлені суддею під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення обставини, зокрема про вчинення директором комунального закладу „Закарпатський обласний краєзнавчий музей імені Тиводара Легоцького Закарпатської обласної ради (далі комунальний заклад) ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів ; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Так директор комунального закладу ОСОБА_1 за місцем знаходження адміністративної будівлі цього закладу, в м. Ужгород, по вул. Капітульній, 33, як суб`єкт, визначений у пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII (особою, яка для цілей цього Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), використав приватний немайновий інтерес, який полягав у бажанні встановити премію та матеріальну допомогу близькій особі (ч.1 ст.1 Закону № 1700-VII), а саме дружині ОСОБА_2 , яка займала посаду завідувача сектору служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України.
Використовуючи службові повноваження директора комунального закладу щодо матеріального заохочення працівників вказаного музею, ОСОБА_1 взяв участь у прийнятті рішення щодо встановлення розміру премій працівникам закладу, в якому працює його дружина ОСОБА_2 , а також матеріальної допомоги на її оздоровлення до щорічної відпустки.
Всупереч вимог п.2,3 ч.1 ст.28 Закону № 1700-VII директор вказаного комунального закладу ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів прийняв наступні рішення стосовно близької особи, дружини, а також не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції та орган управління закладу культури про наявний у нього відповідний конфлікт інтересів, маючи на підписі наступні накази (також з відповідними додатками):
- від 05.11.2019 № 101-в щодо надання матеріальної допомоги на оздоровлення його дружині ОСОБА_2 в розмірі посадового окладу у зв`язку з наданням їй, як завідуючій зазначеного вище сектору служби її щорічної відпустки,
- від 19.12.2018 № 74, від 22.03.2019 № 16, від 18.04.2019 № 25, від 08.05.2019 № 29, від 21.06.2019 № 40, від 19.08.2019 № 46, від 24.09.2019 № 52, від 09.10.2019 № 56, від 06.11.2019 № 60, від 27.11.2019 № 67, від 09.12.2019 № 72, від 19.12.2019 № 75, від 03.03.2020 № 12, від 08.05.2020 № 17, від 17.06.2020 № 23, від 24.06.2020 № 25, від 23.07.2020 № 30, від 18.08.2020 № 33 зі списком працівників, а також його дружини ОСОБА_2 на їх преміювання.
Преміювання ОСОБА_2 відбулося у наступних розмірах за наступними (вказаними вище) наказами:
від 22.03.2019 № 16 5000 грн,
від 18.04.2019 № 25 4073 грн,
від 08.05.2019 № 29 8146 грн,
від 21.06.2019 № 40 8146 грн,
від 09.10.2019 № 56 4073 грн,
від 27.11.2019 № 67 8146 грн,
від 03.03.2020 № 12 8282 грн,
від 08.05.2020 № 17 8282 грн,
від 17.06.2020 № 23 8282 грн,
від 24.06.2020 № 25 8282 грн,
від 23.07.2020 № 30 8282 грн,
від 18.08.2020 № 33 8282 грн.
В апеляційній скарзі захисник Старцев Є.Г. просить скасувати наведену вище постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.12.2020 про визнання винним та накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник посилається на те, що оскаржена ним постанова судді від 01.12.2020 щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
У письмових доводах захисник Старцев Є.Г. посилається на те, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки будь-якого адміністративного проступку (правопорушення).
Мотиви оскарженого рішення судді місцевого суду від 01.12.2020 полягають у тому, що ОСОБА_1 , приймаючи рішення розпорядчого характеру щодо його дружини ОСОБА_2 , ставив її у більш привілейоване становище ніж інших відповідних працівників з призначенням їй одного з найбільших розмірів премії.
З відповіді виконуючого обов`язки директора вказаного комунального закладу ( ОСОБА_3 ) вбачається, що технічне виконання наказу про преміювання працівників складала бухгалтерія музею згідно відповідного положення, а не відповідний директор музею. ОСОБА_1 ніяких вказівок щодо особливого преміювання дружини ОСОБА_2 не давав працівникам; роботу сектора, де вона працювала, керував завідуючий директора з наукової роботи, а не директор, представляв працівників до преміювання саме „він. ОСОБА_2 не отримувала привілеїв при преміюванні чи інших доплатах, „лише в колективі, в одному списку. Розмір її премій полягає в тому, що останні п`ять років вона одноособово виконувала роботу відповідного сектору замість трьох експертів, щорічно „заробляла в касу музею 250-300 тис. грн, її премії нараховувалися за особистий внесок у розвиток музею, виконання додаткових робіт з надання експертних оцінок правоохоронними та митними органами країни, високий професіоналізм.
Дані обставини, на думку захисника, підтверджуються доданими до вказаної відповіді (виконуючого обов`язки директора вказаного комунального закладу) додатками, долученими за його клопотанням до матеріалів даної справи, які спростовують висновки судді першої інстанції в оскарженому рішенні стосовно ОСОБА_1 від 01.12.2020 наказами із затвердженими списками працівників: від 21.04.2017 № 28, 06.03.2018 № 14, 14.05.2018 № 26-к, 19.06.2018 № 39, 20.08.2018 № 49, 12.10.2018 № 62, 08.05.2019 № 29, 21.06.2019 № 40, 19.08.2019 № 46, 09.10.2019 № 56, 06.11.2019 № 60, 08.05.2020 № 17, 17.06.2020 № 23, 18.08.2020 № 33.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання в повному обсязі апеляційної скарги останнього, посилаючись на викладені у ній та письмових доводах ОСОБА_4 обставини, прокурора Царя І.І., який повністю заперечив проти вказаної апеляційної скарги сторони захисту, посилаючись на дотримання вимог закону як особою, яка склала стосовно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і суддею першої інстанції при винесенні оскарженої захисником постанови від 01.12.2020, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд визнає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.
Відповідно до ст.245 КУпАП, вимоги якої виконано суддею Ужгородського міськрайонного суду в повному обсязі, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Згідно ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.
У відповідності до підпунктів 1,2,3 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно підпункту «а» пункту другого частини першої статті третьої Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права є особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до пункту 1.6 загальних положень Статуту комунального закладу «Закарпатський обласний краєзнавчий музей імені Тиводара Легоцького» Закарпатської обласної ради музей є юридичною особою, має самостійний баланс, основні фонди і оборотні засоби, печатку зі своїм найменуванням.
Пунктом 2.3, 3.1 Статуту вказаного музею надано право здійснювати господарську діяльність за згодою Власника. Музей має право встановлювати перелік послуг, які надаються; здійснювати іншу діяльність, спрямовану на виконання статутних завдань, яка не суперечить законодавству України, за згодою Власника.
Відповідно пункту 9 контракту з керівником комунального закладу культури від 15.12.2016, укладеного між Управлінням культури Закарпатської обласної державної адміністрації в особі начальника ОСОБА_6 та громадянином ОСОБА_1 (іменований далі як керівник) керівник наділений повноваженнями і правами, які передбачені законодавчими та іншими нормативними актами, а також статутом (положенням) закладу культури та цим контрактом. За пунктом 10 згаданого контракту керівник має право відкривати рахунки в банках, користуватись правом розпорядження коштів закладу культури, укладати договори та інші угоди, укладати трудові договори з працівниками закладу культури, застосовувати до них заходи заохочення та дисциплінарні стягнення відповідно до чинного законодавства, заохочувати працівників, в межах компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для виконання всіма підрозділами та працівниками закладу культури тощо.
З метою удосконалення матеріального стимулювання працівників комунального закладу «Закарпатський обласний краєзнавчий музей імені Тиводара Легоцького» Закарпатської обласної ради та підвищення їх відповідальності за виконання посадових завдань на належному рівні розроблено Положення про преміювання, надання матеріальної допомоги, встановлення надбавок до тарифних ставок працівникам комунального закладу «Закарпатський обласний краєзнавчий музей імені Тиводара Легоцького» Закарпатської обласної ради, яке затверджено наказом від 12.06.2018 № 37/1.
Дискрецію директора щодо встановлення конкретного розміру премії саме наказом директора відповідно до особистого внеску працівників музею в загальні результати роботи музею визначено пунктом 2.3 розділу 2 вищенаведеного положення. Право директора преміювати одноразово з нагоди державних, святкових та релігійних свят визначено пунктом 2.2 розділу 2 положення. Надання матеріальної допомоги визначено розділом 4 положення.
Встановлені судом першої інстанції вказані вище обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а саме порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів правильно відображені у його оскарженій захисником постанові, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, детально наведеним у постанові від 01.12.2020 й перевіреним апеляційним судом доказам, зокрема зазначеними як у даній постанові, так і в оскарженій постанові судді від 01.12.2020 наведеними вище наступними наказами директора ОСОБА_1 , які є належними, допустимими й достатніми для доведення вини особи, яка у даній справі притягується до адміністративної відповідальності.
Вина директора комунального закладу „Закарпатський обласний краєзнавчий музей імені Тиводара Легоцького Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі доказами про те, що він як суб`єкт, визначений у пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України „Про запобігання корупції, використав приватний немайновий інтерес, який полягав у бажанні встановити премію та матеріальну допомогу близькій особі (ч.1 ст.1 Закону № 1700-VII), а саме дружині ОСОБА_2 , яка займала посаду завідувача сектору служби контролю за переміщенням культурних цінностей через державний кордон України.
Використовуючи службові повноваження директора комунального закладу щодо матеріального заохочення працівників вказаного музею, ОСОБА_1 взяв участь у прийнятті рішення щодо встановлення розміру премій працівникам закладу, в якому працює його дружина ОСОБА_2 , а також матеріальної допомоги на її оздоровлення до щорічної відпустки.
Всупереч вимог п.2,3 ч.1 ст.28 Закону України „Про запобігання корупції директор ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення стосовно близької особи, дружини, а також не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції та орган управління закладу культури про наявний у нього відповідний конфлікт інтересів, маючи на підписі наступні накази: від 05.11.2019 № 101-в щодо надання матеріальної допомоги на оздоровлення його дружині ОСОБА_2 в розмірі посадового окладу у зв`язку з наданням їй, як завідуючій зазначеного вище сектору служби її щорічної відпустки, а також від 19.12.2018 № 74, від 22.03.2019 № 16, від 18.04.2019 № 25, від 08.05.2019 № 29, від 21.06.2019 № 40, від 19.08.2019 № 46, від 24.09.2019 № 52, від 09.10.2019 № 56, від 06.11.2019 № 60, від 27.11.2019 № 67, від 09.12.2019 № 72, від 19.12.2019 № 75, від 03.03.2020 № 12, від 08.05.2020 № 17, від 17.06.2020 № 23, від 24.06.2020 № 25, від 23.07.2020 № 30, від 18.08.2020 № 33 зі списком працівників, а також його дружини ОСОБА_2 на їх преміювання.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника також про те, що оскаржена постанова судді від 01.12.2020 щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам КУпАП, оскільки її винесено суддею з урахуванням насамперед вимог ст.ст. 283,284 КУпАП, у ній містяться, зокрема, всі необхідні відомості, опис обставин, установлених суддею під час розгляду справи, мотиви прийнятого рішення. Будь-яких обставин, які б давали підстави для повернення матеріалів справи для відповідної додаткової перевірки усунення недоліків протоколів про адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено.
Суддею Ужгородського міськрайонного суду правильно встановлено усі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення згідно вимог ст.280 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя взяв до уваги обставини справи, характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення у межах санкції ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, з правильним, обов`язковим в даному випадку, застосуванням положення ст.36 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що зміст вказаної апеляційної скарги та позиція сторони захисту свідчать лише про невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчинених за зазначених вище обставин правопорушень.
Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є таким, що відповідає як характеру, так і ступеню адміністративного правопорушення, є справедливим.
Апеляційний суд бере також до уваги принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Стороною захисту з метою підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого .1,2 ст.172-7 КУпАП адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного апеляційний суд також визнає, що жодного порушення закону та/або підзаконного акту як суб`єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і суддею, на що посилається захисник, під час апеляційного розгляду даної справи не встановлено.
Судом першої інстанції також дотримано усі вимоги КУпАП під час розгляду даної справи та прийнято законне і обґрунтоване рішення 01.12.2020 щодо ОСОБА_1 .
Жодного порушення як матеріального, так і процесуального закону суддею першої інстанції апеляційним судом також не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Старцева Є.Г. залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2020, якою:
1) ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, із застосуванням положення ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн щодо подій, які мали місце: 19.12.2018, 22.03, 2019, 08.05, 21.06, 19.08, 24.09, 09.10, 05.11, 06.11, 27.11, 09 та 19.12.2019, 03.03, 08.05, 17 та 24.06.2020, 23.07, 18.08 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 242, 243, 244, 245, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 252, 253, 254, 255, 256, 257, 258, 259, 260, 261, 262, 263, 264, 265, 266, 267, 268, 269, 270, 271, 272, 273, 274, 275, 276, 277, 278, 279 від 30.09.2020;
2) справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито:
а) на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення щодо подій, які мали місце 12.10 та 06.11.2018 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 238,239,240,241 від 30.09.2020;
б) на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення щодо подій, які мали місце 12.10, 06.11, 19.12.2018, 22.03, 19.08, 24.09, 09.10, 06.11, 09.12, 19.12.2019, 03.03, 17.06, 24.06, 18 та 21.08.2020 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 210, 211, 212, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237 від 30.09.2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: