ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4678/21 Номер провадження 33/814/670/21Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Владімірова Р.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Панченко О.О.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи ТОВ «Полтавська пивна компанія» водій, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, 29.08.2021 року о 18:00 год. в м. Полтава, по пров. Піддубного, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21150 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, тест № 660 від 29.08.2021 року, результат огляду становить 2,26 % проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю доказів керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння, що виключає настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема вказує, що дійсно по місцю свого проживання в нього виникла сварка зі своїм сусідом на ґрунті того, що він при маневрі їзди заднім ходом, випадково зачепив його автомобіль, чим спричинив не значні подряпини. Сварка тривала деякий час, після чого він повернуся до свого будинку та займався домашніми справами, в тому числі повечеряв із споживанням алкогольних напоїв. Після чого, вийшовши на своє подвір`я, в нього знову виникла суперечка з сусідом, який наполягав на його винуватості та вимагав відшкодування шкоди. Через деякий час, вже після 18 год. до його двору зайшли співробітники поліції та запитали про конфлікт з сусідом. В ході співбесіди з працівниками поліції останні зауважили, що в нього присутні ознаки сп`яніння, він не став заперечувати, бо дійсно вживав алкоголь під час вечері в себе вдома.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

В цьому сенсі особа повинна здійснювати функцію водія, якому в розумінні вимог п. 2.9 а ПДР України забороняється керувати (перебувати за кермом) транспортного засобу.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

В даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2021 року поліцейським взводу №2 роти 3 БПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Шевляковою К.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 146787 про те, що 29 серпня 2021 року о 18:00 год. в м. Полтаві по пров. Піддубного, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія із застосуванням приладу Драгер, тест №660, результат огляду становить 2,26% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, викладене в протоколі не відповідає фактичним обставинам, які відображені на записах з нагрудних бодікамер.

Так, з переглянутих судом записів з нагрудної бодікамери працівника поліції ВІ-0157 вбачається, що 29.08.2021 о 18:56 год. патрульна машина з працівниками поліції приїхала на виклик скоєння ДТП по провулку Піддубного в м. Полтаві.

На відео зафіксовано два припарковані поблизу своїх домоволодінь по провулку Піддубного автомобіля - один 21150 ВАЗ, який належить ОСОБА_1 , а інший - автомобіль, який належить його сусіду. В ході співбесіди з працівниками поліції останній повідомляє, що сусід ОСОБА_1 «начинає балуватись» і показує на подряпини на кузові. При цьому, працівник поліції запитує, чи не могли сусіди самі між собою порозумітись, без необхідності їх виклику.

В цей час до їх розмови приєднується ОСОБА_1 , який висловлює своє бачення ситуації, на що співробітник поліції пропонує кожному з них надати відповідні документа на автомобілі. Після чого ОСОБА_1 йде до свого домоволодіння і після повернення пред`являє їх працівникам поліції, які в ході подальшої розмови в нього запитують «Ви сьогодні вживали?». На вказане питання останній відповідає «Так, вживав під час вечері вдома». Після чого, співробітник поліції говорить іншому напарнику «Будем оформлять».

При цьому, приєднані до справи відео файли не містять даних про факт керування ОСОБА_1 автомобілем, який як з моменту початки відеозапису, так і станом на його завершення, стояв припаркований біля його подвір`я.

Також необхідно звернути увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП працівниками поліції зазначено час керування о «18:00 год.», що не відповідає фактичним обставинам, оскільки на момент їх приїзду на виклик бодікамера зафіксувала час «18:56 год.», а сам огляд на стан сп`яніння мав місце о 19:53 год.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто виконування ним функцій водія як того вимагає диспозиція ст. 130 КУпАП.

За відсутності факту керування транспортним засобом, само по собі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння - унеможливлює настання відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки в такому разі вона не є суб`єктом відповідальності так як не виконує функції водія.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги записи з нагрудних відеокамер працівників поліції, які є належними доказами та не місять інформації про факт керування притягнутою особою транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення заслуговують на увагу.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2021 року скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна