Справа № 304/1727/21 Провадження № 3/304/881/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

20 грудня 2021 року з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що їх необхідно повернути до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з таких мотивів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 778871 від 13 грудня 2021 року вбачається, що цього ж дня близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , будучи контактною особою із громадянином, в якого підтверджений діагноз на захворювання COVID-19, покинула місце самоізоляції, а саме була відсутня за місцем свого проживання, чим порушила п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, частина перша статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п. 14 вказаної Постанови особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають.

Згідно з пп. 1 п. 7 Постанови № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» самоізоляції підлягають особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19.

Відповідно до пп. 1 п. 9 вказаної Постанови строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які мали контакт із хворим на COVID-19.

Таким чином, у даній ситуації орган, що уповноважений на складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, повинен довести, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягала самоізоляції, а також те, що вона 13 грудня 2021 року повинна була перебувати на такій самоізоляції.

Однак до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження наявності інфекційного захворювання COVID-19, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було направлено лікарем на самоізоляцію відповідно до зазначеної норми права, що унеможливлює встановлення відповідного строку. У зв`язку з наведеним суддя не має можливості перевірити чи мала право ОСОБА_1 покидати місце самоізоляції в зазначений в протоколі день.

Одночасно суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», суд не вправі самостійно змінювати формулювання адміністративного правопорушення. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, з урахуванням викладеного, суддя дійшла висновку, що вказані обставини унеможливлюють розгляд даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому матеріали слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків.

Керуючись статтями 7, 9, 251, 255, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП повернути для належного оформлення до відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Гевці В. М.