"21" грудня 2021 р. Справа № 363/4915/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення №1 Бучанського РУП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2021 року о 04 год. 30 хв. на автодорозі 0100804 с.Тарасівщина-с.Гаврилівка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ21150 днз. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, та здійснив з`їзд з автодороги, завдавши механічних пошкоджень транспортному засобу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п. 2.3.б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, 06 листопада 2021 року о 04 год. 30 хв. на автодорозі 0100804 с.Тарасівщина-с.Гаврилівка, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ21150 днз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються даними протоків про адміністративне правопорушення серії ААБ № 077203 та ААБ № 077202, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , даними відеозйомки з місця події.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначалася до розгляду двічі.

В судовому засіданні 30.11.2021 року, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, наполіг, що алкогольних напоїв не вживав, а тому відмовився від проходження огляду. Крім того, повідомив, що після того, як він не впорався з керуванням та з`їхав у кювет, пішов до свого знайомого, який мав витягнути його автомобіль за допомогою КАМАЗа і який може підтвердити, що він був тверезий. Також показав, що після повернення на місце пригоди, там вже були поліцейські, які склали на нього два протокола. ОСОБА_1 не зміг повідомити суду прізвище ім`я по батькові та контактні дані свідка, який міг би підтвердити його пояснення.

З метою реалізації права на захист ОСОБА_1 суд надав останньому можливість підтвердити власні пояснення, у зв`язку з чим в розгляді справи оголошено перерву, в тому числі для забезпечення виклику свідка, який мав свідчити на користь ОСОБА_1 , та на якого останній посилався в суді.

Враховуючи вищенаведене, для надання можливості ОСОБА_1 підтвердити свої показання, та з метою їх перевірки, судове засідання було відкладено на 22.09.2021 року. Однак останній 21.12.2021 року до суду не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відтак суд вважає за можливе розглянути матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за його відсутності за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що приводом огляду на стан алкогольного сп`яніння став відчутний від ОСОБА_1 запах алкоголю, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

ОСОБА_1 на місці дорожньо-транспортної пригоди на вимогу працівника поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`янінняза допомогою газоаналізатора Alkotest «Drager» та у медичному закладі протиправно відмовився, що підтверджується даними відеозйомки з місця події, коли останній самостійно до медичного закладу не звернувся, докази протилежного суду не надав.

При підписанні протоколу на місці його складання ОСОБА_1 будь-яких застережень не вказав, зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Разом з тим, ст. 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколах про адміністративні правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3.б, п. 12.1 та п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Отже, враховуючизазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, ст. 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП № 363/4915/21 та за ст. 124 КУпАП № 363/4916/21, об`єднати в одне провадження та присвоїти номер 363/4915/21.

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 454 грн. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя