ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1908/21 Справа № 932/7996/21 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шостакова Сергія Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 28.08.2021 року о 23.20 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9а ПДР України, знаходячись біля буд. № 30 на ж/м Тополя-3 у м. Дніпро, керував автомобілем «Деу» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер» (2,32 % проміле), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Шостаков С.М. просить постанову суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких відомостей або доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував в зазначений день транспортним засобом. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків або відеозапис, які б могли підтвердити зазначену обставину, у зв`язку з чим, на його думку, ОСОБА_1 не є належним суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначає, що в порушенням вимог ст. 266 КУпАП, працівники поліції не відсторонили належним чином водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Посилається також й на те, що з оглянутих у судовому засіданні суду першої інстанції відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції не можна встановити, що саме ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, а пояснення свідків з цього приводу також відсутні, що у своїй сукупності вказує на безпідставність складання протоколу стосовно нього.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник до зали суду не з`явились, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд проведено у їх відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №303962 від 28 серпня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; роздруківкою зі спеціального технічного засобу - газоаналізатора Драгер від 28.08.2021 року та актом огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 2,32%о алкоголю, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , процедура проходження огляду на стан сп`яніння та збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення; рапортом працівників поліції від 28.08.2021 року, відповідно до якого у вказаний день було зупинено автомобіль ЗАЗ Деу, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення дорожньої розмітки 1.3 ПДР України та в ході розмови у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів та йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з застосування спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та відповідно до висновку №1441 у водія виявлено 2,32%о алкоголю, після чого складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними його доводам під час розгляду справи судом першої інстанції, щодо відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вже зазначалось вище, доводи захисника в цій частині перевірялись судом першої інстанції, який прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується й апеляційний суд, що вони не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оскільки, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських чітко встановлено, що працівниками поліції було зупинено автомобіль ЗАЗ Деу, під керування ОСОБА_1 за порушення дорожньої розмітки 1.3 ПДР України та за рух без ближнього світла фар у нічний період доби. При цьому, сам ОСОБА_1 на відеозапису погоджується з вказаним порушенням, що свідчить про його обізнаність з підставами зупинки транспортного засобу.

Аналогічно, доводи захисника Шостакова С.М. на ту обставину, що ОСОБА_1 не проходив огляд на стан сп`яніння, були предметом розгляду судом першої інстанції, який критично поставився до даних доводів, навівши у постанові суду відповідні мотиви, з якими погоджується також й апеляційний суд. Зокрема, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських чітко видно, що після зупинки транспортного засобу, працівниками поліції було запропоновано саме ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився та пройшов відповідний огляд з застосуванням приладу "Драгер", який показав, що у ОСОБА_1 виявлено 2,32%о алкоголю. Вказану обставину не заперечував сам ОСОБА_1 на місці події, особа, яка перебувала поряд з ним, яка підтвердила, що ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої та про вказану обставину свідчить наявність відповідних підписів ОСОБА_1 на акті огляду та на роздруківці газоаналізатора "Драгер", а тому ці доводи захисника є неприйнятними.

Також апеляційний суд не може погодитись з тією обставиною, що ОСОБА_1 не було належним чином відсторонено від керування, оскільки, знову ж таки з відеозапису з нагрудних камер поліцейських видно, що останньому було роз`яснено, що він відстороняється від керування автомобілем та запропоновано знайти тверезого водія, оскільки в протилежному випадку автомобіль буде вилучено на штраф майданчик, що, в свою чергу, свідчить про належне виконання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення пояснення свідків обумовлені законодавчими змінами, щодо спрощення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, яка, відповідно до ст. 266 КУпАП, наразі не вимагає обов`язкового залучення свідків для проведення такого огляду. Виключення з зазначеного порядку має місце лише у випадку, якщо з об`єктивних технічних причин, засоби відео-фіксації не можуть бути застосовані. З огляду на вказане, апеляційні доводи захисника в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки у даному випадку, в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, що повністю узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення..

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шостакова Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун