Справа № 944/6516/21
Провадження №3/944/3894/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюює директором ТзОВ ТВП «ЛЕОТЕРМ», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2021 року о 14:00 год. під час проведення планової перевірки у ТзОВ ТВП «ЛЕОТЕРМ», що знаходиться за юридичною адресою: смт.Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, вул.Залізнична, 4, виявлено порушення директором ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, а саме: порушення вимог статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власником або уповноваженим органом не ознайомлено працівників Товариства з правилами внутрішнього трудового розпорядку. В ході проведення планового заходу державного контролю посадовими особами Товариства не надано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про дотримання вищеописаних вимог п.1 ч.2 ст.29 КЗпП України та порушення вимог пункту 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестації робочого місця за умов праці», яке полягає в тому, що керівником підприємства, яке у своїй діяльності використовує обладнання, сировину та матеріали, які є потенційним джерелом шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, не організовано проведення атестації робочих місць за умовами праці на робочому місці оператора установок для теплового оброблення бетону та ін. Відсутність атестації робочих місць за умовами праці не дає можливості врегулювати відносини між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Так, відповідно до додатку 1 Постанову Кабінету Міністрів України, від 17листопада 1997 №1290 «Про застереження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустку за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці», право на щорічну додаткову відпустку мають: оператор установок для теплової обробки бетону (пункт 124 розділу Х. Виробництво неметалевих мінеральних виробів).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений, відповідно до ст.268 КУпАП клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав.

Враховуючи наведене, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ12384/1361/АПП/П/ПТ від 01.11.2021, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, актом №ЛВ12384/804-1361/АПП від 01.11.2021, поясненнями ОСОБА_1 , вказаними у протоколі, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. в дохід держави

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Білецька