Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2099/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.01.2007 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, ІПН НОМЕР_2 , фізичної особи-підприємця, жительки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення б/н від 28.11.2020 року, який складений начальником відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Олевського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області Коц О.В., вбачається, що 28.11.2020 року о 11 год. 56 хв. ФОП ОСОБА_1 , будучи власником закладу побутового обслуговування (перукарня), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не припинила роботу зазначеного об`єкта, який є закладом побутового обслуговування та продовжувала приймати та обслуговувати відвідувачів, чим порушила правила щодо карантину людей, а саме: підпункту 4 пункту 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в частині побутового обслуговування населення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку SMS, викликом на сайті суду. Також, факт того, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи підтверджується її заявою від 18.02.2021 року. Згідно вказаної заяви ОСОБА_1 просить перенести розгляд справи у зв`язку із захворюванням, проте належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 не може брати участі у судовому засіданні у зв`язку із захворюванням та, що взагалі таке захворювання має місце до заяви не додано. Крім того, якщо і припускати таке захворювання, то зазначене може і не виключати можливості ОСОБА_1 брати участь у судовому засіданні при розгляді справи, оскільки, як вбачається з копії журналу відвідувачів Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , напередодні, 18.02.2021 року особисто змогла з`явитись та приходила до суду для подачі вищевказаної заяви.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Факт вчинення зазначеного правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення б/н від 28.11.2020 року,актом комісійного обстеження щодо дотримання Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 28.11.2020 року, диском відеозапису, які наявні в матеріалах справи.

Ч.1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Як вбачається з фабули правопорушення зазначеної в протоколі, ОСОБА_1 28 листопада 2020 року о 11 годині 56 хвилин будучи власником закладу побутового обслуговування (перукарня), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не припинила роботу зазначеного об`єкта, який є закладом побутового обслуговування, продовжувала приймати та обслуговувати відвідувачів, чим порушила правила щодо карантину людей, а саме: підпункту 4 пункту 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» в частині побутового обслуговування населення».

Згідно п.1 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), Кабінет Міністрів України постановив: установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

При цьому, п.п. 4 п.15 постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року передбачено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Таким чином, оскільки датою вчинення правопорушення є 28 листопада 2020 року (субота) нормами постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) було заборонено прийом та обслуговування відвідувачів закладами побутового обслуговування населення.

Як вбачається з безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньОСОБА_1 зареєстрована, як фізична особа-підприємець, одним із видів діяльності є: 96.02 надання послуг перукарнями та салонами краси.

З диску відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається та ОСОБА_1 не спростовується факт того, що заклад побутового обслуговування (перукарня), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не припинив роботу та обслуговував відвідувачів.

Слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення б/н від 28.11.2020 року у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначила, що в подальшому не буде порушувати законодавство, тобто фактично визнала вину у вчиненому правопорушенні.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки вона порушила правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа правопорушниці, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, її майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 ,крім того враховується її вік, майновий стан, і у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 ст.27 КУпАП і на підставі викладеного обрати їй адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 44-3 КУпАП, за якою вона притягується до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, 44-3, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006741, Отримувач ГУК у Жит.обл/ТГ м.Олевськ/21081100, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37976485, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн., які перерахувати на р/р UA0026001, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення

Суддя: Л.В.Винар