ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1966/21

20 грудня 2021 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 року о 21 год. 01 хв. в м. Костопіль, по вул. Грушевського, водій керував мотоциклом марки Лонсінг, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного за допомогою газоаналізатора Драгер та проходження такого огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КупАП.

В судовму засіданні ОСОБА_1 та захисник правопорушника адвокат Михайлов В.О. пояснили, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правпорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, оскільки не керував транспортним засобом та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що також підтверджують свідки адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав суду покази, що 07.07.2021 року він разом з ОСОБА_1 рухалися по вулиці Грушевського у м.Костопіль на мотоциклі марки Лонсінг, д.н.з. НОМЕР_1 і за кермом мотоцикла перебував саме свідок ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , в подальшому вони зупинилися біля річки, а ОСОБА_1 вступив у словесний конфлікт з компанією осіб, які відпочивали на березі річки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 надала суду покази, що 07.07.2021 року разом зі своєю подругою ОСОБА_4 йшли з магазину по вулиці Грушевського у м.Костопіль до річки і в цей час побачили як двоє осіб їхали на мотоциклі, а потім стали свідками словесного конфлікту, який відбувався на березі річки між ОСОБА_1 та іншими особами. В подальшому присутні викликали поліцію і вона разом зі своєю подругою та ОСОБА_1 відправилися до віділення поліції для вияснення всіх обставин події. Також показала суду, що вона не впевнена, що за кермом мотоцикла марки Лонсінг, д.н.з. НОМЕР_1 перебував саме ОСОБА_1 та вона не була свідком того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у приміщенні відділення поліції №2. Пояснення писала власноручно, під диктовку працівників поліції, що було у протоколі про адміністративне правопорушення не пам`ятає, оскільки з ним не ознайомлювалася.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, захисника, покази свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимогст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" N 14 від 23.12.2005, відповідальність за ст. 130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пунктом 2.9. Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року передбачено, що водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, диспозиція статті 130 КУпАП передбачає саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 №439573 від 07.07.2021 року, вбачається що 07.07.2021 року о 21 год. 01 хв. в м. Костопіль, по вул. Грушевського, водій керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного за допомогою газоаналізатора Драгер та проходження такого огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В матеріалах справи містяться два короткометражні відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував у приміщенні відділення поліції №2 м.Костопіль по вулиці Коперніка, однак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом поліцейськими не встановлений та не зафіксований.

З відео, яке зафіксовано о 21 год. 58 хв. 07.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, що він не керував транспортним засобом, а керувала ним інша особа, на що поліцейські уваги не звертають.

Крім того, такий відеозапис не є безперервним, та не відображає всієї події, яка слугувала підставою для оформлення адміністративного протоколу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , так як на ньому зафіксовано лише факт перебування останнього в приміщенні відділення поліції №2 РРУП ГУНП в Рівненській області.

Крім того, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №439573 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено о 21 год. 50 хв. 07.07.2021 року через відмову пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. В той же час, пропозиція пройти такий огляд звучить на відео від поліцейського о 21 год. 59 хв. 07.07.2021 року, про що свідчить відеозапис з боді камер, тобто фактично після складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В поясненнях свідків, які долучені до матеріалів справи вказано, що обоє свідків засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі о 21 год. 40 хв. 07.07.2021 року, у той час як пропозиція пройти такий огляд звучала від поліцейського о 21 год. 59 хв. 07.07.2021 року, тобто пізніше, ніж такі пояснення були відібрані у свідків.

Огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч.5 ст. 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Таким чином, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється.

За п.1 розділу І Інструкції про порядок № 1452/735МВС процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння закінчується оформленням результатів такого огляду.

Тобто при залученні свідків, що є обов`язковим, останні повинні брати участь у всій процедурі огляду на стан сп`яніння з моменту її початку до завершення, про що може свідчити лише оформлення результатів такого огляду.

Однак, огляду на місці зупинки ТЗ не проводилося, оскільки як ОСОБА_1 так і свідки після виниклого між ними конфлікту перебували у відділенні поліції.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст. 19 конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КупАП не доведена а провадження по справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1ст.247КУпАП,ч.1ст.130 КУпАП, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного адмінправопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяП. В. Олійник