ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року, суддя Шевченківського районного суду міста Києва Трубніков А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління Держспоживслужби в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої на посаді менеджера у ТОВ «Хлібний», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2021 року №662 13.10.2021 року о 10.00 год. за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32, менеджер ТОВ «Хлібний» ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці не забезпечила дотримання вимог щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19, а саме: перебування відвідувачів в закладі без засобів індивідуального захисту, відсутнє маркування для перебування в черзі (1,5 метра), не дотримання заборони щодо розміщення відвідувачів у закладі громадського харчування на відстані не менше ніж 1,5 метра за сусіднім столом, відсутня інформація про COVID-19, чим порушила вимоги ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпункт 1,9,11 пункту 2-2, 3 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», 3,4,11 постанови Головного державного санітарного лікаря України №57 від 30.12.2020 року «Про затвердження протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби, що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемілогічних правил і норм, передбачених ЗУ "Про захист населення інфекційних хвороб».

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статтею 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

ОСОБА_1 заперечувала обставини викладені у протоколі, на адресу суду направила пояснення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані матеріали, приходжу до висновку, що в її діях не вбачається склад адміністративного правопорушення, визначеного частиною 1 статтею 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 256, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно із статтею 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за статтею 44-3 КУпАП, передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суд зауважує, що нормою статті 44-3 КУпАП передбачено серед ознак суті такого адміністративного правопорушення, необхідність посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, норми статті 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені.

Однак, як вбачається, із фабули протоколу про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2021 року №662, 13.10.2021 року о 10.00 год. за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32, менеджер ТОВ «Хлібний» ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці не забезпечила дотримання вимог щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19, а саме: перебування відвідувачів в закладі без засобів індивідуального захисту, відсутнє маркування для перебування в черзі (1,5 метра), не дотримання заборони щодо розміщення відвідувачів у закладі громадського харчування на відстані не менше ніж 1,5 метра за сусіднім столом, відсутня інформація про COVID-19.

Разом з тим, суд наголошує, що суб`єктами відповідальності за вказаними нормами є суб`єкти господарювання та посадові особи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під час складання протоколу вимоги процесуального закону не виконані, не визначено статусу особи ОСОБА_1 , яка притягується до відповідальності за диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, у протоколі чітко не зафіксовано чи є вказана особа суб`єктом господарської діяльності та чи має відношення до юридичної особи.

До протоколу не додано жодного документа, який би вказував, що ОСОБА_1 є посадовою особою ТОВ «Хлібний».

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би безперечно встановити, що остання вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 256, 278, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Трубніков