Справа № 196/1123/21
№ провадження 3/196/507/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснак А.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 29.06.2006р., не працюючого, мешканця АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР № 462140 від 04 листопада 2021 року, близько 12 год. 10 хв. 04.11.2021р., ОСОБА_2 , перебуваючи по вул. Службова в смт. Царичанка Дніпропетровської області, вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, а саме з явними ознаками алкогольного сп`яніння ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на вимогу припинити, продовжував поводити себе неадекватно.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Постанова Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. про доставлення ОСОБА_2 приводом в судове засідання на 20.12.2021р. на 09 год.30 хв. органами поліції не виконана з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до визначення, яке міститься в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як: перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 поліцейським, в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі зазначається, що ОСОБА_2 вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції припинити, при цьому в чому саме полягали ці вимоги, в протоколі не вказується.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 поліцейським, в порушення вимог ст. 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, до матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення та рапортів поліцейського, не долучено жодних письмових доказів: відеозапис з місця події, пояснення свідків очевидців події тощо, які би підтверджували протиправність дій ОСОБА_2 . Зі змісту рапорту поліцейського СРПП ВП№11 Чубинець О. вбачається, що на спецлінію «102» надійшло повідомлення, що чоловік розпиває спиртні напої, ображає нецензурною лайкою. Однак, пояснення особи (прізвище в рапорті не зазначено), яка телефонувала в поліцію, в матеріалах справи також відсутні.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

При цьому, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, і беручи до уваги ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відповідно вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: А.І. Руснак