П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 505804 від 04.11.2020 вбачається, що 04.11.2020 о 10.00 год. ОСОБА_1 перебував у приміщенні магазину «Юлія» ФОП « ОСОБА_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски та рукавичок, чим порушив п.п. 1 п.10 постанови КМУ №64 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-COV-2» від 22.07.2020.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань, в тому числі про відкладання судового розгляду, від ОСОБА_1 до суду не надходило.

На даний час суд не має можливості сповіщати про дату, час та місце судового розгляду справи засобами поштової кореспонденції через незалежні від суду обставини, а саме в зв`язку з відсутністю належного фінансування суду та, як наслідок, відсутністю поштових марок. Відомості про інші засоби зв`язку із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у суду відсутні.

Суддя звертає увагу, що учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Суддя, виходячи з норм статей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 505804 від 04.11.2020, пояснення ОСОБА_1 та три ксерокопії фото, тобто дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

21.11.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення», щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Згідно внесених змін, статтю 44-3 КУпАП, доповнено частиною другою такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Крім того, даним законом внесено зміни до ст. 221 КУпАП, де зазначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Також внесено зміни і до ст. 222 КУпАП (зі змінами, внесеними Законом України №1000-IX від 06.11.2020), згідно якої, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені частиною другою статті 44-3 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено, що встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Санкція, якої передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до редакції частини 2 ст. 44-3 КУпАП, яка набрала чинності з 21.11.2020, встановлюється відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.

Таким чином санкція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 8 КУпАП,особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 8 КУпАП, пом`якшення законодавцем відповідальності за порушення правил карантину щодо носіння засобів індивідуального захисту в громадських місцях, наявність в редакції статті 44-3 КУпАП притягнення до відповідальності за двома частинами, розгляд яких віднесено до компетенції різних державних органів, а також те, що суд не може самостійно вносити зміни до складеного протоколу про адміністративне правопорушення та перекваліфіковувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на іншу частину чи статтю Кодексу про адміністративне правопорушення, позбавляє суд правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім цього з аналізу вказаної норми закону вбачається, що стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та обмеження, яких особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Разом з тим, ознаки адміністративного правопорушення, яке на думку особи, яка склала протокол вчинене ОСОБА_1 не знаходять свого підтвердження у протоколі від 04.11.2020, оскільки зміст якого не узгоджується зі змістом диспозиції ст. 44-3 КУпАП, так як посилання особи, яка склала протокол на порушення п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 64 від 22.07.2020 не передбачає будь-якої заборони чи обмежень щодо карантину людей, оскільки обмеження або заборона карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачає Постанова КМУ № 641 від 22.07.2020.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім цього суддя не приймає до уваги в якості доказів правопорушення долучені до протоколу ксерокопії фото на трьох аркушах, оскільки невідоме джерело їх походження, крім того з вказаного фото не зрозуміло хто саме зображений на зазначених фото час та дата події.

Інших доказів матеріали адміністративного правопорушення не містять.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції).

Так, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумно строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який (…) встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже суддя враховує, що матеріали справи не містять належних доказів порушення ОСОБА_1 вимог Постанови КМУ, які б утворили склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в той час, як суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

За вказаних обставин, суддею не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суддя міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 44-3, 221, 222, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. В. Ларіна