КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1241/21
Провадження №3/319/436/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 рокусмт Кам`янка

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Мальований В.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 26 листопада 2021 року о 13 год. 15 хв. по вул.Калугіна в смт.Кам"янка , керуючи автомобілем ГАЗ-САЗ 3502 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виникнення небезпеки для руху, не вжив заходів до зупинки транспортного засобу безпечно для інших учасників руху, об"їзду перешкоди. Внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, травмованих немає, чим порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 26 листопада 2021 року о 13.15 він на автомобілі ГАЗ-САЗ 3502 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , повертався з с.Гоголівка Пологівського району до смт.Комиш-Зоря на склад "Мега база". Він рухався по головній дорозі, якою є вулиця Калугіна з допустимою для населеного пункту швидкістю. Коли він приблизився до перехрестя з вулицею М.Шумейка, несподівано для нього, перед його автомобілем, з перехрестя на вул.Калугіна виїхав автомобіль марки "Пріора", державний номер НОМЕР_2 , темно-синього кольору, не надавши його автомобілю переваги в русі. В цей момент він прийняв рішення екстреного гальмування, так як він міг здійснити зіткнення з вказаним автомобілем, та з"їхав на узбіччя, де в свою чергу здійснив зіткнення з електроопорою. Проїхавши ще деяку відстань автомобіль Пріора розвернувся , під"їхав до нього, за кермом була дівчина. Зупинившись біля нього, незнайома йому дівчина запитала чи з ним все в порядку, і коли він їй повідомив, що все гаразд, сіла за кермо та поїхала по вул.Калугіна в напрямку с.Новоукраїнка. В салоні автомобіля перебував хлопець, також йому раніше не відомий.

Захисник Смоляний А.А., зазначачив, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності з метою уникнення зіткненням з автомобілем внаслідок чого могли настати тяжкі наслідки у виді травмування чи загибелі людей . Тому в його діях відсутній склад адміністативного правопорушення , в зв"язку з цим прохав закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Верховний суд України в п.24 своєї постанови №18 від 19.12.2008 року наголосив: "Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб , яких притягають до відповідальності , потерпілих , їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП у тому числі шляхом допиту свідків, витребування документів, призначення експертиз.

Відповідно до п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожньогоруху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтями 17, 18 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Таким чином, суду необхідно встановити, чи були вчинені ОСОБА_1 дії, які кваліфіковано працівником поліції як адміністративне правопорушення, у стані крайньої необхідності.

За клопотанням представника ОСОБА_1 - Смоляного А.А. до матеріалів справи долучений диск з відеозаписом з камери спостереження, розташованій по вул.Калугіна в смт.Кам"янка Пологівського району Запорізької області.

Твердження ОСОБА_1 про порушення ПДР в стані крайньої необхідності, знайшли своє підтвердження. Як вбачається з наданого ОСОБА_1 відеозапису, що приєднаний до матеріалів справи і переглянутий та досліджений судом, транспортний засіб ГАЗ-САЗ, рухається по вул.Калугіна в смт.Кам"янка в напрямку центру. На перехресті головної вулиці та другорядної, з лівого боку, перед автомобілем ГАЗ-САЗ виїхав легковий автомобіль темного кольору, без надання переваги у русі автомобілю ГАЗ-САЗ, та продовжив свій рух по смузі зустрічного руху по вул.Калугіна в напрямку центру. Автомобіль ГАЗ-САЗ в цей момент з"їхав на узбіччя зліва та здійснив зіткнення з електроопорою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, вивчивши матеріали справи, відеозапис, доходжу висновку, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності з метою не допустити негативних наслідків для життя і здоров`я інших учасників руху, пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обставини справи свідчать про те, що небезпека, яка виникла для життя і здоров`я інших учасників руху - водія та пасажира автомобіля Пріора, так само і для самого водія ОСОБА_1 , була дійсною та реальною, вона не могла бути усунута іншими засобами. Пошкодження отримав транспортний засіб "ГАЗ-САЗ", яким керував ОСОБА_1 , та електроопора, шкода здоров"ю іншим учасникам завдана не була. При цьому, суд констатує, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода.

За таких обставин, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у справі відсутні.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Оскільки ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, яка являється обставиною, що виключає провадження по справі про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 4 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.124, п.4 ч. 1 ст.247,284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити в зв"язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності .

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня постановлення.

Суддя В. О.Мальований