Номер справи 220/2187/21
Номер провадження 3/220/960/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, не працездатних осіб на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

06.12.2021 року приблизно о 15-10 год. була встановлена громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка маючи на утриманні не повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання, санітарних умов проживання сина, що передбачено ст. 150 Сімейного кодексу України. В зв`язку з чим ОСОБА_1 20.11.2021 року приблизно о 17-00 год. залишила без нагляду свого малолітнього сина ОСОБА_2 , а саме в цей час вживала алкогольне пиво в результаті чого їй було не відомо місце знаходження малолітнього сина ОСОБА_2 та з даного приводу вона звернулася до поліції.

В судове засідання ОСОБА_1 , повідомлена про дату та час розгляду справи, не з`явилась та про причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи у її відсутність.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КпАП України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі свідоцтвом про народження дитини, згідно якого матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 а.с.6) вказана ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 465273 від 06.12.2021 р., згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення (а.с.3); письмовими поясненнями самої правопорушниці, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші, відповідно до яких вона свою провину визнала (а.с.3,4,10); актом обстеження умов проживання від 06.12.2021 року згідно якого в будинку де мешкає неповнолітній ОСОБА_2 прибрано, тепло, є запас дров та вугілля (а.с.14).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КпАП України, а саме, ОСОБА_1 будучі матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання свого неповнолітнього сина, в порушення вимог ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Докази щодо неналежного забезпечення порушником навчання свого неповнолітнього сина суду не надані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували ОСОБА_1 суду не надані, порушник офіційно не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному нею адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є скоєння правопорушення вперше, та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді попередження, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 1 ст. 184 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач