Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року м. Рівне

Справа № 570/4658/20

Провадження 33/4815/144/21

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Твердого Миколи Кузьмовича на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись з постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Твердий М. К. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду є неправомірною та підлягає скасуванню з підстави відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та з підстави спливу строку притягнення її до адміністративної відповідальності. Вказує, що потерпілою є дитина 1,5-річного віку, а обставини, за яких вона отримала шкоду для здоров`я, об`єктивно не перебувають у причинному зв`язку із діями ОСОБА_1 . Згідно довідки Олександрійської сільської ради № 538 від 28.12.2020 року ОСОБА_1 разом з дитиною проживає у будинку своїх батьків, разом з батьками та бабусею. Батько дитини знаходиться на заробітках за кордоном. ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря-ендокринолога із діагнозом «Хронічна надниркова недостатність», що підтверджується Епікризом №4225. Дана хвороба є захворюванням надниркових залоз, наслідками якої є швидка втомлюваність, загальна та м`язова слабкість аж до неможливості пересуватись. Як пояснює ОСОБА_1 , саме через таке фізичне недомагання вона 13.09.2020 року змушена була прилягати відпочивати, тому дитина була під наглядом її мами та бабусі, і саме, перебуваючи під їх наглядом, дитина необережно вилила на себе гарячу рідину (суп), що стало причиною опіків її тулуба та послідуюче лікування. Вважає, що спричинення опіків дитині не є наслідком бездіяльності ОСОБА_1 . Також вказує, що факт, що слугує підставою адміністративної відповідальності ОСОБА_1 мав місце 13.09.2020 року, судом констатовано, що порушення виявлено 24.09.2020 року. Проте, інформація до відділення поліції про факт, що мав місце 13.09.20 року, надійшла із обласного опікового центру, де син ОСОБА_1 проходив лікування - 13 вересня 2020 року. День вчинення і день виявлення правопорушення 13 вересня 2020 року, а постанова суду винесена 21 грудня 2020 року, тобто після спливу передбаченого ст. 38 КУпАП строку для накладення адміністративного стягнення. Також вказує, що захисник ОСОБА_1 адвокат Твердий М. К. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови суду лише 30.12.2020 року. З огляду на зазначене просить : поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 21 грудня 2020 року, апеляційна скарга подана 04 січня 2021 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Враховуючи, що у справі відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови суду, а її захисник - адвокат Твердий М. К. отримав копію постанови 30.12.2020 року, що підтверджується його підписом на заяві (а.с. 12), тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна

скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції у винуватості ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання не є обґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 748275 від 24.09.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 24.09.2020 року близько 15 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 неналежно виконує батьківські обов`язки відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2019 р.н., внаслідок чого останній, шляхом вільного доступу, отримав опіки, чим порушила вимоги ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП. До протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_1 на окремому аркуші. Протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 .

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час чоловік ОСОБА_3 знаходиться на заробітках в Росії, на вихованні мають малолітнього сина ОСОБА_2 2019 р.н. (а.с. 2).

Згідно Епікризу (номер карти: НОМЕР_1 ) хворий ОСОБА_2 , 2019 р.н. знаходився на стаціонарному лікуванні в КП РОКЛ (обласному опіковому центрі) з 13.09.2020 року по 18.09.2020 року (а.с. 4).

Згідно з частиною 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей і тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому правопорушення, передбачене вакзаною статтею, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх, вчиненні неповнолітніми адміністративного правопорушення, вчиненні неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягай віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Невиконання батьками або особами які їх заміняють обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер, що не відповідає даному випадку, оскільки виявлено разове порушення норм КпАП України.

Доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення малолітнього сина ОСОБА_2 2019 року народження, необхідних умов життя, навчання та вихованняабо виконання батьківських обов`язків, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 184 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Твердому Миколі Кузьмовичу строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Твердого Миколи Кузьмовича - задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.