Провадження № 3/760/9295/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Зуєвич Л.Л.,

за участю: секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

представника Київської митниці Державної митної служби України -

Келеберденко В.В. (довіреність від 21.07.2021),

розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби (далі - Київська митниця) про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Болградським РС ГУДМС України в Одеській обл., 16.04.2013, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 ), за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі - МК України),

В С Т А Н О В И В :

Обставини, викладені у протоколі митного органу

01.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про порушення митних правил № 1344/10000/21 від 13.07.2021 (а.с. 1-5), в якому зазначено, зокрема, наступне:

« 21.04.2021 в зоні митного контролю Відділу митного оформлення № 2 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці Держмитслужби (ЦСС АТ «ДХЛ-ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА»; м. Київ, Лугова, 9), при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , яке переміщувалось від відправника - « ОСОБА_2 » (Корея) на адресу одержувача - ОСОБА_5» ( АДРЕСА_2 ) ( ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), виявлено оригінали документів:

?Рахунок-фактура (інвойс) від 10.02.2021 № T7KAB-21-0200300 на бувший у використанні транспортний засіб - « HYUNDAI MAXCRUZ 2016 VIN: НОМЕР_3 , вартістю 8 050,00 доларів США на умовах поставки FOB Інчох (Корея), перевезення якого здійснювалось з території Кореї до України (Одеса) морськими суднами «CONTI CANBERRA» (плавання № 107N) у контейнері MRKU4886185, продавцем та відправником якого виступала компанія «T SEVEN KOREA CO., LTD» (201, 2F, 400 WOLDCUP BUK RO, MAPO GU, SEOUL (Корея) покупцем та одержувачем - ОСОБА_1 (DATE OF BIRTH: ІНФОРМАЦІЯ_1 IDENTIFICATION CODE: НОМЕР_2, ADRESS: АДРЕСА_1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 ).

Відповідно до інформації, наявної на офіційному веб-сайті компанії «DHL» (www.dhl.com.ua), 22.04.2021 міжнародне експрес-відправлення документального характеру № доставлено на адресу одержувача «ОСОБА_5» ( ОСОБА_5 ).

За результатом проведеного аналізу інформації, наявної в інформаційних базах даних Державної митної служби України, зокрема - ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», встановлено, що 21.05.2021 в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби за митною декларацією типу ІМ/40/АА від 21.05.2021 № UA500510/2021/007194 оформлено та випущено у вільних обіг бувший у використанні транспортний засіб марки «HYUNDAI» модель «MAXCRUZ» (VIN: НОМЕР_3 ), заявленою вартістю 6 250,00 доларів США, одержувачем якого виступала громадянка України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Листом Київської митниці Держмитслужби від 27.05.2021

№ 7.8-4/20/7/10541 на адресу Одеської митниці Держмитслужби направлено запит щодо надання копій документів, на підставі яких, серед інших, здійснено пропуск через митний кордон України та випуск у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ/40/АА від 21.05.2021 № UA500510/2021/007194 оформлено та випущено у вільних обіг бувший у використанні транспортний засіб марки «HYUNDAI» модель «MAXCRUZ» (VIN: НОМЕР_3 ).

Листом Одеської митниці Держмитслужби від 03.06.2021

№ 7.10-5/28.2-06/7/7167 на адресу Київської митниці Держмитслужби надійшли копії запитуваних документів (вх. № 21427/7 від 03.06.2021), з яких слідує, що переміщення через митний кордон України випущеного у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ/40/АА від 21.05.2021 № UA500510/2021/007194 бувшого у використанні транспортного засобу модель «HYUNDAI» модель «MAXCRUZ» (VIN: НОМЕР_3 ) здійснено на підставі наступних документів:

?Рахунок-фактура (інвойс) від 03.02.2021 № UA-198386 на транспортний засіб - «HYUNDAI MAXCRUZ 2016 VIN: НОМЕР_3 , вартістю 6 250,00 доларів США на умовах поставки FOB Інчох (Корея), продавцем та відправником якого виступала компанія «KINO CO., LTD» (499, AAM-DAERO, YEONSU-GU, INCHEON (Корея) покупцем та одержувачем - ОСОБА_1 (DATE OF BIRTH: ІНФОРМАЦІЯ_1 IDENTIFICATION CODE: НОМЕР_2, ADRESS: АДРЕСА_1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 );

?Коносамент № MAEU208404455 від 16.03.2021 на бувші у використанні транспортні засоби, серед яких «MAXCRUZ 2016 VIN: НОМЕР_3 », відправлені з порту «INCHEON, KOREA» (порт Інчхон, Республіка Корея) до порту «Одеса» (Україна) у 40-футовому контейнері підвищеної місткості (High Cube) № MRKU4886185 на морському судні «CONTI CANBERRA» (плавання № 107N), відправником яких виступала компанія MS SHIPPING CO LTD» (136, NEUNGHEODAE-RO KT SONGDO ANNEXED B/D 21960 YEONSU-GU (Корея), одержувачем - NAVILINE LLC» (TSERKOVNAYA STR. 19 OFFICE 218, ODESSA, UKRAINE, CELL: НОМЕР_4) (ТОВ «Навілін» (Україна, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 19, оф. 218, тел: НОМЕР_4).

За результатами порівняння відомостей, наявних у рахунку-фактурі (інвойсі) від 10.02.2021 № T7KAB-21-0200300, які було виявлено під час митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , з відомостями рахунка-фактури (інвойсу) від 03.02.2021 № UA-198386 та коносаменті № MAEU208404455 від 16.03.2021, на підставі яких бувший у використанні транспортний засіб переміщений через митний кордон України та випущений у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ/40/АА від 21.05.2021 № UA500510/2021/007194, встановлено, що вони стосуються однієї партії - співпадають відомості щодо найменування, індивідуальних особливостей, кількості, номер контейнера, якими здійснювалось їх перевезення тощо.

Відмінність полягає у відомостях щодо вартості бувшого у використанні транспортного засобу, а саме: згідно з відомостями документів, що були подані у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, його загальна вартість складає 6 250,00 доларів США, а відповідно до відомостей документів, що були виявлені під час митного контролю міжнародного експрес-відправлення документального характеру № , загальна вартість цього же бувшого у використанні транспортного засобу складає 8 050,00 доларів США.

Таким чином, в результаті вивчення і співставлення всіх вищевказаних документів встановлено, що 17.05.2021 бувший у використанні транспортний засобів марки «HYUNDAI» модель «MAXCRUZ» (VIN: НОМЕР_3 ), вартістю 8 050,00 доларів США або 222 294,31 грн. (відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют на дату переміщення товарів через митний кордон України 1 долар США - 27,61420000 грн.), переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до відомостей ПІК «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор», ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.

Отже, в діях ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.»

Як вбачається з матеріалів справи, предмет правопорушення не вилучався так як оформлено у вільний обіг.

Щодо явки учасників провадження в судові засідання та наданих у засіданні пояснень

У судове засідання 10.09.2021 з`явився лише представник Київської митниці.

Особа, про притягнення якої до адміністративної відповідальності за порушення митних правил поставлено питання - громадянка ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідальною особою Київської митниці.

Крім того, про дату час та місце судового розгляду суд повідомляв громадянку ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Приписами ст. 525 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Тобто, законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає їй можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, про час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за участі представника Київської митниці, який проти такого розгляду у судовому засіданні 10.09.2021 не заперечував.

Представник митного органу в судовому засіданні підтримав позицію Київської митниці щодо притягнення громадянку ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 483 МК України, посилаючись на наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які свідчать про порушення ним митних правил.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на наступне.

За змістом ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

За диспозицією ст. 483 МК України відповідальність настає у разі переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суд враховує, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Отже, митний орган мав встановити, яка насправді дійсна вартість автомобіля HYUNDAI MAXCRUZ 2016 VIN: НОМЕР_3 .

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З протоколу про порушення митних правил № 1344/10000/21 від 13.07.2021 та доданих до нього документів вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил та складання протоколу відносно ОСОБА_1 , стали висновки митного органу про наявність в діях останньої ознак порушення митних правил, а саме переміщення транспортного засобу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Відповідно до ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до положень ст. 49 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яку заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.

В протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, декларантом був поданий до митного оформлення товар на підставі товаросупровідних документів, які ніяких сумнівів не викликали.

Митна вартість товару визначена декларантом на підставі дійсних та передбачених законодавством документів.

Документи, які подавались митному органу при митному оформленні товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом не визнавались.

Відповідно до ст.ст. 54, 55 МК України у митниці були наявні повноваження для коригування митної вартості заявленої декларантом. Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення про коригування митної вартості відповідним органом не приймалось.

Подані документи під час митного оформлення товару були визнані митницею достатніми для підтвердження відповідних відомостей, про що свідчить факт випуску товарів у вільний обіг.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Статтею 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 цього кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Відповідно до ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно закону під неправдивими даними, що містяться у документах, які є підставою для переміщення товарів через митний кордон, слід розуміти неправдиві відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються.

Митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю дійсної вартості товару.

У матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у товаросупровідних документах на переміщення товарів на територію України, тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Митним органом не встановлена особа, що отримала експрес відправлення ( ОСОБА_3 ) та не встановлено взаємозв`язок такої особи з ОСОБА_1 .

Отже, наявність складу адміністративного правопорушення за участю ОСОБА_1 митним органом не доведена.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності суд вважає, що обставини викладені у протоколі № 1344/10000/21 від 13.07.2021 щодо переміщення через митний кордон України автомобіля «HYUNDAI MAXCRUZ 2016 VIN: НОМЕР_3 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару, на підставі яких складений зазначений протокол, не знайшли свого підтвердження в суді.

Натомість, досліджені в суді матеріали справи у їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митницею не доведено склад адміністративного правопорушення, а саме факту того, що нею було здійснено переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості. Також, митницею не доведено склад адміністративного правопорушення, а саме: об`єктивної сторони (чим саме доводиться неправдивість відомостей, які містяться в документах, доданих до митної декларації), суб`єкта ( ОСОБА_1 не є особою, яка подавала до органу доходів і зборів документів, які містять неправдиві відомості); та суб`єктивної сторони (митницею не доведено його умислу на здійснення дій, які складають адміністративне правопорушення за статтею 483 МКУ ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд приходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , що за ст. 247 КУпАП є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст.ст. 458, 483, 489, 527-529 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження відносно громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Болградським РС ГУДМС України в Одеській обл., 16.04.2013, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 ), за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (протокол про порушення митних правил № 1344/10000/21 від 13.07.2021), за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л. Л. Зуєвич