Справа № 309/1528/21
Провадження № 3/309/693/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , адвоката,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235114 від 01.05.2021 року, ОСОБА_1 ,01.05.2021 року о 11 год. 40 хв. в м.Хуст по вул. Керамічній керував автомобілем марки «Мазда 626», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, нерозбірлива мова, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, зазначивши, що йому не пропонували проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що долучений до матеріалів справи відеозапис не підтверджує факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Щодо свідків, то такі були відсутні на місці події, він не пам`ятає жодних свідків, їх письмові пояснення написані на заздалегідь підготовленому бланку, а тому не можуть братися до уваги. Вказує, що працівником поліції не складалося направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також визнав, що він дійсно трохи погостився, однак протокол відносно нього складено саме за відмову від проходження огляду, чого не було.

В судовому засіданні інспектор СРПП Хустського РУП ст. лейтенант поліції Попович І.І., який безпосередньо складав протокол про адміністративне правопорушення, суду ствердив, що ОСОБА_1 зупинили по дзвінку особи, яка повідомила що той сів за керму у стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки авто ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, і оскільки він постійно виходив курити, то посадили його в патрульну машину щоб не втік. На відеозаписі дійсно не зафіксовано факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак це сталося внаслідок якоїсь помилки. Можливо в той момент коли ОСОБА_1 пробував вирвати телефон якимось чином виключилася відеофіксація. Свідки були присутні під час відмови від проходження огляду. Все це відбувалося біля відділку поліції, і в тому районі ходить багато людей в міський парк, двох з яких взяли за свідків. Також ствердив, що жодної упередженості відносно ОСОБА_1 він не має, і в протоколі відображено лише те, що дійсно мало місце.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом серії ААБ №235114 від 01.05.2021, який складено у присутності двох свідків. Даний протокол підписано без якихось зауважень чи пояснень ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01.05.2021 року, які підтвердили, що у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння;

- диском з відеозаписом події, яка мала місце 01.05.2021 року о 11 год. 40 хв. на якому зафіксовано розмову працівника поліції з ОСОБА_1 в салоні автомобіля, в ході якої ОСОБА_1 постійно просив відкрити йому двері автомобіля та випустити. Також визнав, що він погостився вказавши, що то його діло і щоб патрульний писав, що хоче. Однак пропозиції від патрульного пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі на відеозапису не зафіксовано, як і не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Попович І. І. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази й на такі не посилався ОСОБА_1 в ході її розгляду.

Тому, суд доходить висновку, що поліцейський ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Далі суд зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водночас такий відеозапис є належним доказом у справі, позаяк зафіксована у ньому інформація стосується події правопорушення, зокрема на відео зафіксовано наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Стосовно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , то з цього приводу суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 заперечує факт присутності будь-яких свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим, з метою надання ОСОБА_1 можливості спростувати їх письмові пояснення, судом неодноразово викликалися вказані особи в судове засідання для їх допиту у якості свідків, однак такі жодного разу до суду не з`явилися. При цьому чинним КУпАП не передбачено повноважень суду щодо примусового забезпечення явки свідків у судове засіданні, а тому у зв`язку з неявкою таких свідків суд був позбавлений можливості безпосередньо їх допитати. Водночас з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки та приписів ст. 277 КУпАП судом було визнано недоцільним подальший виклик таких свідків у судові засідання, та вирішено розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.

При цьому ст. 251 КУпАП не встановлює необхідності безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні, а отже письмові пояснення таких свідків є належними та допустимими доказами в розумінні КУпАП. Відтак недопит свідків, які викликалися в судові засідання, через їх неявку, само по собі не спростовує надані такими свідками письмові пояснення та може ставити їх під сумнів.

Під час розгляду справи судом не встановлено даних про те, що у гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення - такі дані в матеріалах справи також відсутні й на такі не посилався ОСОБА_1 в ході її розгляду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків не можуть братися судом до уваги, оскільки містяться на попередньо підготовленому працівниками поліції бланку, який вже містив заповнені графи щодо суті правопорушення та зміст пояснення, суд не бере до уваги й відхиляє, оскільки в ході судового розгляду не встановлено факту можливої обмови ОСОБА_1 свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як такі, що не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, - суд відхиляє і його доводи про ненадання поліцейським направлення до закладу охорони здоров`я. Відхиляючи доводи в цій частині, суд враховує і те, що відповідно до чинних нормативно-правових актів поліцейський виготовляє письмове направлення особи на огляд з метою визначення стану сп`яніння лише у разі погодження такої особи на проходження огляду, а у разі відмови водія на пропозицію пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння відповідне направлення поліцейським не складається.

Відтак суд бере до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і виходить з того, що такими доказами підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 33 КУпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи стягнення для ОСОБА_1 враховую відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих його відповідальність обставин.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і саме таке стягнення слід накласти на ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.