Дата документу 17.02.2021
Справа № 334/7413/20
Провадження № 3/334/186/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.156 КУпАП, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2020 серії ВАБ №026336, 10.12.2020 о 17.03 годині за адресою: м. Запоріжжя біля будинку №58 по вул. Товариській ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії там арок акцизного збору, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимогст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до положень ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини третьої ст.156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

В матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 жодним чином не підтверджено, що він є продавцем, чи здійснює господарську діяльність. Жодних пояснень від сторонніх осіб, наприклад покупців, які придбали у ОСОБА_1 тютюнові вироби до матеріалів справи не додано. До матеріалів також не додано фото-, відео- записів для підтвердження вказаної в протоколі події. Інші докази на підставі яких суд міг би встановити наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 також не надані.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Крім того, стаття 156 КУпАП є банкетною, а тому при складанні протоколу по вказаній нормі КУпАП, уповноважена на таке складання особа повинна зазначити, яку саме норму, якого Закону було порушено особою, у відношенні якої складено протокол.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.12.2020 серії ВАБ №026336 не зазначено, яку саме норму Закону України «Про державне регулювання спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, та тютюнових виробів» було порушено ОСОБА_1 .

В рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно приписів ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 265 КУпАП суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час проведення огляду ДОП СДОП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Терлецьким М.О. було вилучено п`ять пачок цигарок «Ритм» та поміщено у поліетиленовий пакет та скріплено биркою та передано на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Вилучені цигарки було прийнято на зберігання уповноваженою особою ОСОБА_2 .

З огляду на вищевказане, з урахуванням закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, вилучені протоколом огляду та вилучення від 10.12.2020 цигарки «Ритм» мають бути повернута особі, у якої вони були вилучені

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 156,247,283,284 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, вилучені 10.12.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: п`ять пачок цигарок «Ритм», які знаходяться на зберіганні у Дніпровському відділі поліції ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: