Справа № 263/2453/21
Провадження № 3/263/1071/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Людмила Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонера, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 01 лютого 2021 року о 14:00 год., знаходячись за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї падчерки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме штовхав, висловлювався у її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичною здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що з протоколом не згоден, та викладені у ньому обставини не відповідають дійсності. Він почав проживати разом з ОСОБА_2 , коли їй було 7 років. У 2004 році вона травмувалась, з проводу чого в подальшому неодноразового лікувалась. 01 лютого 2021 він весь час був вдома разом з дружиною, однак вона не змога прийти та підтвердити ці обставини, оскільки у неї хвора нога. 01 лютого 2021 року ОСОБА_2 вдома не було, а поліцію вона викликала 31 січня 2021 року, при цьому ніяких конфліктів у нього з останньою не було. Вона постійно безпідставно викликає поліцію. На даний час ОСОБА_2 разом з донькою знаходиться у « ОСОБА_3 », та на дзвінки матері не відповідає.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що зі ОСОБА_2 у нього стосунки близько 4 років. Так, 01 лютого 2021 року вона весь день була у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 , вранці відвела доньку до школи, а після школи забрала її та привела до дому. О 16:00 год. він прийшов з роботи та відпочивав, приблизно о 19:00 год. до них у гості прийшли їх спільні подруги, та в подальшому ОСОБА_2 зібрала речі та вибігла з дому. ОСОБА_2 нічого йому не казала, що у неї був який-небудь конфлікт з вітчимом, або що вона взагалі до нього ходила.

Судом також було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 129544 від 09 лютого 2021 року, рапорт отримання повідомлення зі служби «102»; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство 01 лютого 2021 року о 14:00 год. При цьому, як вбачається з рапорту отримання повідомлення зі служби «102», ОСОБА_2 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , звернулась з приводу сварки з вітчимом. Зазначене звернення надійшло 03 лютого 2021 року о 22:24 годин.

Крім цього, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.02.2021 року, остання зазначила, що конфлікт стався 01 лютого 2021 року, після чого вона зібрала свої речі та дитину, та пішла до свого колишнього співмешканця ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 мають суттєві розбіжності щодо місце вчинення адміністративного правопорушення, його часу, а також спростовуються поясненнями ОСОБА_4 , які він надав у судовому засіданні в якості свідка.

Суддя також не бере до уваги письмові пояснення малолітньої ОСОБА_5 , з огляду на її малий вік (8 років), та той факт, що такі пояснення вона надавала в присутності її матері, яка є заявником та відповідно заінтересованою особою.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких підстав, з урахуванням наявності розбіжностей в поясненнях ОСОБА_2 , які спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідка ОСОБА_4 , керуючись принципами презумпції невинуватості та диспозитивності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП не підтверджена достатніми та допустимими доказами, тобто не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, керуючись ст. 173-2, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Л.Г. Шатілова