справа № 208/7651/20
№ провадження 3/208/124/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 007270 від 31.10.2020 року, -

встановив:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 007270 від 31.10.2020 року, слідує, що 31.10.2020 року о 07:10 годині, ОСОБА_1 знаходився за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насилля психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: підрізав автомобіль в якому знаходилась потерпіла, а коли вона зупинилась, заліз на капот автомобіля та ногою розбив лобове скло, погрожував фізичною розправою, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

В день надходження адміністративного матеріалу, явку до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечено не було.

Враховуючи імперативні положення законодавства України щодо обов`язкової присутності під час розгляду вказаної справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий розгляд справи було відкладено на 19.11.2020 року, 14.12.2020 року та 29.01.2021 року.

Одночасно особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, була надіслана судова повістка про виклик в судове засідання та СМС- повідомлення, а уповноваженим представникам Національної поліції, які надіслали адміністративний матеріал - повідомлення про необхідність забезпечити явку вказаної особи до суду, та ухвалою судді від 19.11.2020 року та 14.12.2020 року застосовано привід особи, що притягається до адміністративної відповідальності, який виконаний не був, на адресу суду було направлено рапорт інспектора Кам`янського ВП в якому зазначено, що виконуючи ухвалу про привід, під час візиту до особи, що притягається до відповідальності, двері інспектору ніхто не відчинив. Згідно довідок СМС- повідомлення про виклик в судове засідання на 14.12.2020 рік та 29.01.2021 рік, СМС- повідомлення були доставлені ОСОБА_1 на вказаний ним номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

Незважаючи на вжиті судом заходи, участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечити не вдалося.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З отриманих судом матеріалів, в тому числі даних протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді.

Незважаючи на вказані обставини, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, станом розгляду справи не цікавилась.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zv.dp.court.gov.ua/sud/, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_3 , підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що ОСОБА_1 її колишній знайомий, 31.10.2020 року о 07год 15 хв., коли вона їхала по в м. Кам`янське вул. Тритузній в районі будинку № 15 на автомобілі марки «Опель Астра» днз НОМЕР_2 , інший автомобіль зеленого кольору марки «Мазда» на євробляхав, наздогнав її і водій почав створювати аварійну ситуацію, підрізав її автомобіль, вона вимушена була зупинитися, автомобіль «Мазда» також зупинився, з відти вийшов ОСОБА_1 , він заскочив на капот її автомобіля марки «Опель Астра», та ударами ноги розбив лобове скло її автомобіля, та пошкодив фарбу на капоті автомобіля, вона весь час знаходилась в середині автомобіля, погрожував їй фізичною розправою, а коли вона почала викликати поліцію, сів в автомобіль марки «Мазда» та поїхав у бік селища Романково. Крім того ОСОБА_1 постійно її переслідує, це тривай вже довгий час, постійно погрожує фізичною розправою не тільки їй, а і її дітям, доньці ОСОБА_4 та зятю ОСОБА_5 . Вона вже не один раз зверталась до поліцію з приводу протиправних дій ОСОБА_1 , але він на це не реагує та продовжує погрожувати.

Свідок ОСОБА_5 , пояснив, що він є зятем потерпілої ОСОБА_3 , йому відомо, що ОСОБА_1 , тривалий час погрожує тещі фізичною розправою, спалив на вікні москітну сітку, бризкав балончиком у замкову щілину, а 31.20.2020 року, розбив лобове скло та пошкодив капот на автомобілі тещі марки «Опель астра», також погрожував йому особисто, що спалить його гараж, а також погрожував його дружині ОСОБА_4 фізичною розправою, казав, що поліція та суд йому не управа.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків:

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 007270 від 31.10.2020 року, слідує, що 31.10.2020 року о 07:10 годині, ОСОБА_1 знаходився за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насилля психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: підрізав автомобіль в якому знаходилась потерпіла, а коли вона зупинилась, заліз на капот автомобіля та ногою розбив лобове скло, погрожував фізичною розправою. Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Так, згідно п. 4 ст. 1 до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Тобто обов`язковою складовою правопорушення - домашнього насильства, є вчинення таких дій в сім`ї чи в межах місця проживання.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , відображено що місцем скоєння правопорушення є громадське місце - місцевість проїзної частини біля будинку № 37 по вул. Петровського у м. Кам`янське Дніпропетровської області.

Також згідно до протоколу та долучених пояснень потерпілої особи - ОСОБА_2 , вбачається що вона з ОСОБА_1 не проживає та не має сімейних стосунків.

Факт заподіяння ОСОБА_1 шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, з врахуванням об`єктивних та суб`єктивних складових правопорушення, свідчить про відсутність складових адміністративного правопорушення передбаченого саме ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки у вказаному протоколі лише зазначено, що порушник вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Так, із матеріалів адміністративного провадження вбачається наступне.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що місцем події є ділянка місцевості - дороги білу будинку № 37 по вулиці Петровського у м. Кам`янське Дніпропетровської області.

Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 007272 інспектором ст. л-нт поліції Зубко В.О., було достовірно встановлено наступні факти, що ОСОБА_1 під час події 31.10.2020 року о 07.10 годині по вул. Петровського у м. Кам`янське Дніпропетровської області біля будинку № 37, вчиняв активні дії, спрямовані на пошкодження майна потерпілої особи ОСОБА_2 , з висловлюванням погроз на адресу потерпілої. Перед вчиненням таких дій, внаслідок створення аварійної ситуації ОСОБА_1 , який перешкодив рухом свого автомобіля, рух автомобіля «Опел Астра» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким потерпіла керувала, чим змусив її зупинитися, чим скоїв аварійну ситуацію на дорозі, що має ознаки адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Так, згідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Окрім того, згідно рапорту працівника поліції який 31.10.2019 року у складі екіпажу 403 «Клен» прибув за адресою вул. Тритузна район пожежної частині в м. Кам`янське, на місці події було встановлено, що в автомобілі ОСОБА_3 розбито лобове скло та пошкоджений капот автомобіля марки «Опель астра» днз НОМЕР_2 , це зробив її колишній знайомий ОСОБА_1 , який погрожував їй фізичною розправою, але з міста втік.

Із пояснень ОСОБА_3 , вбачається, що 31.10.2020 року о 07год 15 хв., коли вона їхала по в м. Кам`янське вул. Тритузній в районі будинку № 15 на автомобілі марки «Опель Астра» днз НОМЕР_2 , інший автомобіль зеленого кольору марки «Мазда» на євробляхав, наздогнав її і водій почав створювати аварійну ситуацію, підрізав її автомобіль, вона вимушена була зупинитися, автомобіль «Мазда» також зупинився, з відти вийшов ОСОБА_1 , він заскочив на капот її автомобіля марки «Опель Астра», та ударами ноги розбив лобове скло її автомобіля, та пошкодив фарбу на капоті автомобіля, вона весь час знаходилась в середині автомобіля, бо останній їй погрожував фізичною розправою, ображав її та висловлювався в її бік нецензурною лайуою.

Із пояснень свідка ОСОБА_5 , вбачається він є зятем потерпілої ОСОБА_3 , йому відомо, що ОСОБА_1 , це її колишній співмешканець, але вони вже тривалий час разом не мешкають, не зважаючи на це, він тривалий час погрожує тещі фізичною розправою, спалив на її вікні москітну сітку, бризкав балончиком у замкову щілину, а 31.20.2020 року, розбив лобове скло та пошкодив капот на автомобілі тещі марки «Опель астра», також погрожував йому особисто, що спалить його гараж, а також погрожував його дружині ОСОБА_4 фізичною розправою.

Слід вказати і на те, що матеріали справи містять рапорт поліцейського про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення від заявниці ОСОБА_3 про те, що за адресою 31.10.2020 року о 07год 15 хв., коли вона їхала по в м. Кам`янське вул. Тритузній в районі будинку № 15, неподалік від цемзаводу, колишній знайомий заявниці ОСОБА_1 наздогнав її на авто та ногою розбив лобове скло її автомобіля та пошкодив капот, вчинивши хуліганство.

Таким чином, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серїі ВАБ № 007270 в діях ОСОБА_1 наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 КК України, так як в ході розгляду матеріалів встановлено що під час події що мала місце 31.10.2020 року у громадському місці, ОСОБА_1 діючи умисно, відкрито, всупереч існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил і норм поведінки, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи в громадському місці, незважаючи на присутніх людей цілеспрямовано (усвідомлюючи протиправність своїх дій) пошкодив автомобіль потерпілої, погрожував їй фізичною розправою, що має ознаки кримінального правопорушення яке охоплюється ст. 296 КК України.

У разі встановлення фактичних обставин які можуть охоплюватися поняттям «домашнє насилля», то слід враховувати наступне, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон).

Крім того, статтею 126-1 Кримінального кодексу України домашнє насильство визначене, як умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Як встановлено, на час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 даних про внесення до ЄРДР відомостей щодо події, яка мала місце 31.10.2020 року у м. Кам`янське по вул. Петровського біля будинку № 37, учасниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не внесено та будь-якого процесуального рішення в порядку КПК України не прийнято.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Як встановлено, потерпілою ОСОБА_2 безпосередньо на місці події 31.10.2020 року викликано співробітників поліції на місце події, з підстав повідомлення про вчинення ОСОБА_1 відносно неї та належного їй майна правопорушень. В той же час, представником поліції при прибутті на місце події було встановлено складові правопорушення, але будь-яких процесуальних рішень, в порядку ст. 214 КПК України не прийнято.

Розглядаючи дані матеріали справи, суддя приймає до уваги висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в Узагальненні "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" від 12 січня 2017 року. Зокрема в пункті 2 висновків Узагальнення вказано, що якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то це звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах (тобто в порядку Закону України «Про звернення громадян»). Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Згідно п. 3 висновку Узагальнення, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Згідно до ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Факт нанесення майнової шкоди потерпілій, грубого порушення громадського порядку, вчинення ряду дій психологічного характеру відносно потерпілої особи, що підтверджено самим протоколом про адміністративне правопорушення, та доказами зібраними в межах справи - письмових пояснень потерпілої та свідка та рапорту працівників поліції, встановлюється ознаки кримінального правопорушення, які охоплюються Кримінальним Кодексом України.

Оскільки потерпілій було спричинено неодноразове пошкодження майна, та погрози фізичної розправи, то в діях ОСОБА_1 вбачається склад кримінального правопорушення. При цьому, відомостей, що потерпіла не бажає його притягувати до кримінальної відповідальності, що узгоджується з приписами ст.477 КПК України, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч.1ст.296 КК хуліганство-це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 5 вказаної постанови Пленуму за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Натомість, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР не внесено. Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 неодноразово зверталась до органів поліції з приводу погроз фізичною розправою на її адресу з боку ОСОБА_1 .

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено дії ОСОБА_1 що можуть мати ознаки кримінального правопорушення, проте вказаним обставинам не надано жодної правової оцінки, оскільки до складених матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено постанови про закриття кримінального провадження за вчинене, а тому це фактично унеможливлює прийняття судом рішення щодо ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в адміністративному порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому, закон не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору чи органу досудового розслідування суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину. Для ініціювання питання про проведення досудового розслідування достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 15 Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство», суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів або проступків, що не є дрібним хуліганством.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

3.12. У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

3.13. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини»(Ozturk v. Germany), пункт 54;«Лутц проти Німеччини»(Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, зважаючи на викладене та вимоги ч. 2 ст. 284 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю з направленням матеріалів справи органу досудового розслідуванню для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ним кримінального правопорушення та організації проведення досудового розслідування.

При цьому, направляючи справу для проведення досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про правову кваліфікацію його діянь, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.9, 253, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАБ № 007270 від 31.10.2020 року народження, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Направити до Кам`янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській област, матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративним протоколом серії ВАБ № 007270, для прийняття процесуального рішення щодо події що мала місце 31.10.2020 року у м. Кам`янське Дніпропетровської області біля будинку № 37 по вулиці Петровського, як такі що мають ознаки складу кримінального правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Івченко Т. П.