Єдиний унікальний номер 219/773/21
Номер провадження 33/804/557/21
ПОСТАНОВА

13.12.2021р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника Харченко О.П., яка діє в інтересах особи, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо якої закрито у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.10.2021р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 ,
закрито у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення
при секретарі судового засідання Ситніку Д.Л.
за участю захисника Харченко О.П.
потерпілої ОСОБА_2
представника потерпілої адвоката Басана Ю.П.
в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.
Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Харченко О.П. (далі захисником), яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), та яка в апеляційній скарзі:
- вказує, що вона не погоджується із прийнятою постановою у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_1 належними та допустимими доказами у встановленому законом порядку, яка викликана неповним встановленням необхідних для вирішення справи обстави, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та було обумовлено неправильним на неупередженим застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення;
- вважає безпідставними висновки суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України, а саме при виїзді з другорядної дороги ненадання переваги у русі автомобілю, який рухався головною дорогою, тобто винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що на думку суду, підтверджено доказами, які містить справа про адміністративне правопорушення;
- зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить помилкову назву суду, де повинна була розглядатися справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме вказано Артемівський міський районний суд м. Бахмута, проте такого суду не існує, а існує Артемівський міськрайонний суд, що порушує право ОСОБА_1 знати місце розгляду справи;
- вважає, що протокол про адміністративне правопорушення у порушення вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» та ст. 256 КУпАП не містить жодних конкретних відомостей щодо персональних даних водія, тобто не вказаний суб`єкт адміністративного правопорушення, який керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_1 , а суд не мав права самостійно їх редагувати;
- наголошує, що фабула обвинувачення відображена у протоколі неповно та невідповідає з п. 16.11 ПДР України у розрізі принципово різних понять, а саме вказано «керував т/з Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_1 по вул. О.Колпакової, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Леваневського не надав переваги у русі автомобілю Mazda 5 н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення», що не відповідає п. 16.11 ПДР України, яка звучить наступним чином: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу,що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головні дорозі, незалежно від напрямку його руху»;
- наголошує, що учасники ДТП підтвердили, що на вул. О.Колпакової перед перехрестям установлений знак 2.1 «Дати дорогу», проте у фабулі протоколу відсутні відомості про знак пріоритету, а суд не мав права коригувати фабулу правопорушення та зазначати невідображені у ній дані;
- наголошує, що в судовому засіданні встановлено, що безпосереднім учасником ДТП, крім ОСОБА_1 , була ОСОБА_2 , а свідками - ОСОБА_3 та пасажирка авто Мазда 5 - ОСОБА_4 , показання яких більше ніж через місяць почав збирати суд, і які є суперечливими і сумнівними;
- вказує, що в графі протоколу "свідки чи потерпілі" в порушення норм діючих інструкцій МВС № 1395 від 07.11.2015р. та № 1376 від 06.11.2015р., та вимог ст. 256 КУпАП про внесення таких відомостей у разі наявності свідків чи потерпілих, не були заповнені;
- наголошує, що ОСОБА_2 наполягала, що свідок ОСОБА_4 до завершення огляду була на місці події, а свідок ОСОБА_3 залишив їй свій телефон на випадок необхідності надання показань у суді, однак ці свідки не були допитані до передачі матеріалів до суду, протокол про адміністративне правопорушення свідками не підписаний;
- вважає невірним та таким що містить дані, які не відповідають дійсності, заповнення графи Протоколу "до протоколу додаються", крім схеми ДТП, поняттям "матеріали адміністративної справи", оскільки на думку сторони захисту, па момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, такої справи ще не існувало, були лише схема ДТП, письмові пояснення учасників ДТП , ще не роздруковані копії документів власників авто, як пізніше виявилось , відео та фото фіксації, відомості про які слід було відобразити з посиланням на технічні засоби;
- вважає посилання на матеріали справи про адміністративне правопорушення, зроблені поліцейським, незаконними, неконкретними і недостовірними на час
складання протоколу, що призвело до того, що під час розгляду суд почав
маніпулювати цим і на свій розсуд з`ясовувати наявні докази, їх вибірково збирати та, змушувати сторону захисту збирати такі докази у порушення вимог ст.62 Конституції України;
- наголошує, що час складання протоколу за ст. 124 КУпАП о 21:00год. не відповідає дійсності, оскільки в цей самий час, о 21.00 була складена постанова за ст. 126 КУпАП (а.с. 4);
- зазначає, що урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірні дані про час його складання, щодо доданих до нього «матеріалів адміністративної справи», назви суду, у якому буде розгляд справи, у фабулі правопорушення не вказаний конкретний суб`єкт правопорушення та саме обвинувачення виписане не у відповідності із п. 16.11 та п. 33, 2.1 ПДР України (знаки пріоритету), не вказане зазначене у ПДР місце події (при виїзді на перехрестя, а не на перехресті, як у відповідному пункті ПДР), відсутність у протоколі відомостей про потерпілих та свідків, якими він не підписаний, відсутність даних про засоби відео- та фотофіксації, та враховуючи, що суд не має права редагувати внесені до протоколу дані, протокол є недопустимим доказом;
- вважає, що суд, приймаючи протокол про адміністративне правопорушення до розгляду не дотримався вимог ст. 278 КУпАП, не провів належної підготовки до розгляду справи, не врахував доводи сторони захисту щодо недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно почав збирати докази, які не були вказані у протоколі;
- зазначає, що у разі неналежного оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та порушення положень ст.ст. 254, 256, 268 КУпАП, зокрема відсутності даних па підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП), провадження у справі підлягає закриттю із звільненням особи від адміністративної відповідальності;
- наголошує, що схема ДТП складена з численними порушеннями, не відповідає дійсності, та зафіксовані у ній дані є неповними і неправильними, спростовуються відеозаписами з двох бодікамер та фото, зробленими поліцейськими, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у зв`язку з чим неправильно вказане місце зіткнення транспортних засобів та їхнє розташування після ДТП , що має у даному випадку суттєве значення, оскільки ОСОБА_1 наполягає, що саме ОСОБА_6 порушила ПДР, раптово виїхавши па великій швидкості з-за мосту по зустрічній для неї полосі руху, коли він вже закінчив маневр повороту і почав рух по своїй полосі;
- зазначає, що при складанні схеми ДТП поліцейські не дотримались п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10 п. 4 розділу IX Інструкції та порушили рекомендації, викладені у п. 5 розділу IX Інструкції № 1395 від 07.11.2015р., що призвело до явних, неправильно розташованих зображень на схемі, внаслідок чого не можливо правильно кваліфікувати дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час ДТП;
- вказує, що на ділянці дороги, де сталося ДТП, відсутнє таке рівне перехрестя, як зображено на схемі працівниками поліції, вулиця з боку руху авто Сітроен перетинається з вул. Леваневського у зовсім іншому місці (нижче та правіше від напрямку руху авто Сітроен), де ця вулиця стає вузькою та ґрунтовою, крім того при під`їзді з боку ґрунтової вулиці О. Колпакової до вул. Леваневського відсутній знак 2.1, який встановлений з боку заасфальтованої дороги, у схемі відсутні сталі орієнтири, якими є стаціонарні залізобетонні стовпів вуличного освітлення, та через численні неточності схема ДТП не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;
- вказує, що серед наданих поліцейськими фото наявне фото, яке достовірно і в деталях відображає стан авто Мазда 5 після ДТП (а.с. 157), на якому чітко видно, що уламки після ДТП розташовувалися від заднього колеса Мазди 5, де, на думку сторони захисту, і почалося зустрічне зіткнення, проте, позначене па схемі місце зіткнення взагалі не відповідає відеофіксації, фотофіксації, та здоровому глузду, оскільки усі уламки на фото знаходяться навколо транспортного засобу «Мазди 5»;
- зазначає, під час розгляду справи суддя наполегливо нав`язував потерпілій ОСОБА_2 думку, що він бачить «мрячку» на цьому фото, проте на відео зафіксовано, що жодної «мрячки» в той вечір не було, що на думку сторони захисту, є помилкою суду через неякісне фото, проте суддя доводи сторони захисту та докази взагалі до своєї високої уваги не брав і оцінку їм не дав, визнавши їх безпідставними та необґрунтованими;
- зазначає, що у оскаржуваній постанові взагалі не вказано, які саме фототаблиці прийняті судом до уваги та з яких підстав, а надані стороною захисту фото матеріали, які беззаперечно доводять невинуватість (недоведеність вини) ОСОБА_1 не прийняті судом;
- наголошує, що пояснення потерпілої ОСОБА_2 не слід приймати до уваги, оскільки у судовому засіданні її статус визначений, як інша особа, що не відповідає вимогам КУпАП, її показання є неправдивими і у зв`язку із непопередженням її про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань суду за ст. 384 КК України не можуть бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 ;
- вказує, що судом вибірково прийняті показання одних свідків, які йому, вочевидь сподобалися, а саме свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та взагалі не вказані пояснення свідка з боку ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , який був допитаний у судовому засіданні, і пояснення якого взагалі не відображені у оскаржуваній постанові;
- вважає, що слід врахувати показання свідка ОСОБА_3 дані у вільній формі, який фактично підтвердив, що ДТП відбувалось майже на мосту, а не на перехресті, і на смузі руху Сітроена, по якій рухався і свідок, майже біля бордюру і Сітроен рухався назад, як і пояснив ОСОБА_1 , крім того показання свідка ОСОБА_4 теж підтверджують порушення ПДР саме ОСОБА_2 ;
- вважає, що висновок експерта про обставини ДТП здобутий з порушенням встановленого законом порядку, який не ґрунтується на жодній з чинних методик без урахування вимог Інструкції про проведення судових експертиз з урахуванням недопустимих доказів, в тому числі неправильної схеми ДТП та використанням вихідних даних на свій розсуд, без врахування усіх обставин справи, є неналежним та допустимим доказом по справі;
- вважає, що суд не дотримався вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП, допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, упередженість при розгляді справи, не дотримався вимог ст.129 Конституції України;
- наголошує, що суд при ухваленні постанови від 06.10.2021р не зазначив в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторони захисту щодо суті спору, взагалі не дослідив надані стороною захисту доводи та докази (відео та фото матеріали, показання свідка ОСОБА_7 ), порушив встановлені ст. 129 Конституції України засади: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;
- вважає, що недоліки матеріалів справи про адміністративне правопорушення та висновки ЄСПЛ, які викладені у численних рішеннях, дають підстави для закриття провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки неповна та недостовірна інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення та в схемі на місці ДТП, отримані з порушенням закону пояснення ОСОБА_8 , робить їх недопустимими доказами, «плодами отруєного дерева», які тягнуть за собою недопустимість решти доказів, які тлумачать на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
- прохає скасувати постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.10.2021р. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАІ у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Про дату час та місце судового розгляду учасники справи про адміністративне правопорушення повідомлені належним, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, представлення своїх інтересів доручив захиснику Харченко О.П.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника Харченко О.П., яка підтримала подану апеляційну скаргу та прохала її задовольнити, думку потерпілої та її представника адвоката Басана Ю.П., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, прохали постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд безпосередньо має керуватися вимогами ст. 245 КУпАП, щодо дотримання завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення, а саме своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішити її в точній відповідності з законом, забезпечити виконання винесеної постанови, а також виявлення причини та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Крім того суд має дотримуватись вимог ст. 280 КУпАП та зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції в обґрунтування рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП поклав докази, які безпосередньо дослідив та оцінив у судовому засіданні, визнав їх достатніми та допустимими для висновку про те, що ДТП сталося внаслідок недотримання ОСОБА_1 вимог ПДР України, а саме порушення вимог п. 16.11 ПДР України.
Так судом були досліджені та оцінені наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094069 від 25.01.2021р, яким підтверджується, що 25.01.2021р. 19:20год. водій ОСОБА_1 в м. Бахмут, керував т/з Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_3 по вул. О. Колпакової, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Леваневського не надав переваги в русі автомобілю Mazda 5 н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП;
(т. 1 а.с. 1)
- схему ДТП та фототаблицю до схеми, якими підтверджується, що на перехресті вул. Леваневського та О.Колпакової в м. Бахмут Донецької області сталася ДТП за участю водія автомобіля «Mazda 5» н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та водія автомобіля «Citroen Berlingo» н.з. НОМЕР_3 , який рухався по другорядною дорогою по вул. О.Колпакової, та при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Леваневського не надав переваги в русі відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу»;
(т. 1 а.с. 2)
- висновок судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/105-21/4522-ІТ від 05.08.2021р., яким підтверджується, що за результатами якого встановлено, що:
- Відповідь на поставлені питання «Чи є наданий суду стороною захисту шланг гальмівним шлангом гальмівної системи автомобіля марки «Citroen Berlingo»? Якщо є, то в який момент він був пошкоджений - до ДТП, в момент ДТП (зіткнення), чи після ДТП?», «Якщо гальмівний шланг був пошкоджений при зіткненні (як вказує водій ОСОБА_1 ), то з якої причини сталося його пошкодження», виходить за рамки компетенції експерта автотехніка, оскільки для відповіді на поставлені запитання експерту необхідно надати на огляд невідновлений після ДТП автомобіль.
За результатами експертного огляду робочої гальмівної системи автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 , що була невідновлена після події, можливо надати відповідь на запитання. 3,4. На автомобілях марки «Citroen Berlingo» встановлена двоконтурна роздільна схема приводу робочих гальм. В разі відмови (ушкодження гальмівного шлангу) одного з контурів, ефективне гальмування забезпечується другим контуром, з ефективністю близько 50 % від справних гальм. Таким чином, повна одномоментна відмова робочої гальмівної система автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 , в даному випадку, виключалась.
Якщо гальмівний шланг був пошкоджений при зіткненні (як вказує водій ОСОБА_1 ), то з моменту його пошкодження, автомобіль марки «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 , міг бути загальмований водієм шляхом натискання на педаль робочої гальмівної системи задіявши другий контур робочої гальмівної системи та зупинивши автомобіль, або за допомогою вмикання стояночної гальмівної системи.
В розглянутій дорожній ситуації необхідні дії водія автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , безпосередньо після зіткнення транспортних засобів, регламентувалися вимогами п. 2.10 ПДР України. Для належного виконання вимог підпунктів а), в), п. 2.10 ПДР України водій ОСОБА_1 міг застосовувати стоянкову гальмівну систему автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 та противідкатні упори.
Оцінка технічної спроможності показань учасників події, що стосуються обставин ДТП, ґрунтується на аналізі механізму зближення транспортних засобів, процес контактування і подальшого їх переміщення до зупинки. Аналізуючи свідчення щодо розвитку механізму розглядаємої події, в контексті з характером механічних пошкоджень на транспортних засобах, що утворились в результаті зіткнення, а також розташуванням слідової інформації, зафіксованої на схемі після події, і за результатами трасологічних досліджень механічних пошкоджень на автомобілі «MAZDA 5», експерт має підстави технічного характеру прийти до висновку про технічну неспроможність показань водія автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , про обставини ДТП.
Технічна неспроможність показань водія ОСОБА_1 про обставини події виключає можливість їх використання в якості вихідних даних для проведення дослідження з поставлених питань, оскільки це може привести до свідомо необґрунтованих висновків.
Подальший аналіз обставин події проведено за свідченнями водія ОСОБА_2 , технічна спроможність яких, з технічної точки зору, не викликає сумнівів.
З аналізу дорожньої обстановки, що склалася для водія автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , на ранньому етапі розвитку події слід вважати, що він виїжджав на перехрестя при наявності по ходу його руху дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», отже від нього передбачалося виконання дій, передбачених вимогами дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР України, відповідно до яких, в даній дорожній обстановці, перед виїздом на головну дорогу з другорядної, водій ОСОБА_1 повинен був надати переважне право на рух автомобілю «MAZDA», який рухався по головній дорозі, тобто діяти відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР України.
В умовах даної події технічно справний стан автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 до події, свідчить про відсутність у водія ОСОБА_1 перешкод технічного характеру по управлінню автомобілем, отже, технічна можливість або гарантована можливість запобігання події визначалася односторонньою вольовою активністю щодо належного виконання з його боку нормативних вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 ПДР України, згідно з якими, виїжджаючи на головну дорогу, водій транспортного засобу повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перетину проїжджих частин по головній дорозі.
З технічної точки зору, в дорожній ситуації що склалася, водій автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була, при виявленні небезпеки для руху у вигляді автомобіля марки «Citroen Berlingo», який почав виїжджати на перехрестя й наближатися до смуги її руху, вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки керованого нею автомобіля. тобто діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України.
З технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, не мала у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу даної ДТП.
В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» і п. 16.11 ПДР України, знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_1 , виконуючи належним чином вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимоги п. 16.11 ПДР України, мав технічну можливість запобігти даній ДТП. Оскільки водій автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, не мала у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу даної ДТП, то, з технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, в її діях будь-яких невідповідностей вимогам ПДР України, які б могли перебувати у причинному зв`язку з подією, що настала, не вбачається.
З урахуванням викладеного, необхідно зробити висновок, що відповісти на поставлене питання: «де, відносно меж проїжджої частини, сталося зіткнення транспортних засобів автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 ? та вказати його розташування як геометричну точку, в рамках проведеного дослідження не надається можливим. Експерт зазначає, що на наданій схемі, зазначене місце зіткнення транспортних засобів - автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 , на відстані 4,02 м від лівого краю проїзної частини, за напрямком руху автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 . Вказане місце зіткнення ТЗ не протирічить механізму розвитку даної події, як одна з крапок в районі місця контактування соударяющихся частин ТЗ. В даному випадку, кінцеве положення автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 після зіткнення та розташування безпосередньо біля його передньої частини зафіксованої за допомогою фотозйомки слідової інформації у вигляді осколків скла, фрагментів пластика переднього бамперу, решітки радіатора, номерного знаку автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 , дозволяє прийти до висновку, що місце зіткнення розташовувалося в районі центра проїзної частини вулиці Леваневського, на перехресті з вул. Колпакової.
В умовах даної події, величина гальмівного шляху (Sгш) автомобіля «MAZDA 5» р.н. НОМЕР_2 зі швидкості 50 км/год, складала 17.7…25.7 м. Антиблокувальна система гальм (АВS) на величину сповільнення при екстреному гальмуванні автомобіля практично не впливає, вона лише не дає можливості колесам при екстреному гальмуванні заблокуватися, щоб водій мав можливість зберегти контроль над керованістю автомобіля.
Оціночним критерієм виправданості зробленого водієм транспортного засобу маневру є співвідношення величини зупинного шляху і видалення автомобіля від місця наїзду в момент виникнення небезпеки для руху. У тих ситуаціях, коли величина зупинного шляху перевищує видалення, водій позбавлений технічної можливості запобігти пригоді, і він починає діяти в умовах аварійної обстановки. Дії водія з керування транспортним засобом в умовах аварійної обстановки нормам ПДР України не регламентовані, у зв`язку з чим експертний аналіз таких дій виходить за межі компетенції судової автотехнічної експертизи. У зв`язку з викладеним, оцінити виправданість зробленого водієм ОСОБА_2 маневру вліво, слідство може самостійно, на основі зібраних у справі доказів з урахуванням тієї обставини, що з моменту, коли вона мала об`єктивну можливість виявити автомобіль «Citroen Berlingo», який почав виїжджати на перехрестя й наближатися до смуги її руху, вона діяла в стані аварійної обстановки, створеної односторонніми діями водія автомобіля «Citroen Berlingo» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 та не мала у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу даної ДТП.
Допитана судом потерпіла ОСОБА_2 показала, що 25.01.2021р., приблизно о 19.20год., вона, керуючи автомобілем Mazda 5, номерний знак НОМЕР_2 , рухалась по вул. Леваневського в м. Бахмут Донецької області з боку заводу кольорових металів. Під`їжджаючи до мосту через залізничну колію, вона рухалась по своїй полосі руху зі швидкістю приблизно 50 км/год, напрямок руху не змінювала, будь які ями або вибоїни не об`їжджала. На передньому пасажирському сидінні знаходилась її мати ОСОБА_5 . На вулиці було темно, дорожнє покриття було мокрим, була мрячка, дорога освітлювалася вуличними ліхтарями. Вона була в нормальному стані, твереза, стан зору та слуху у неї добрий. Видимість вперед була приблизно 100 метрів. Коли він проїжджаючи міст та наближалась до перехрестя вул. Леваневського з вул. О. Колпакової по головній дорозі, приблизно за 20м попереду з правої сторони з вул. О. Колпакової, яка є другорядною дорогою, не зупиняючись на дорожній знаку «Надати дорогу», раптом на вул. Леваневського виїхав автомобіль світлого кольору. Щоб не вдарити цей автомобіль, вона стала різко гальмувати та викручувати кермо вліво, щоби уникнути зіткнення з ним. Таким чином вона опинилася приблизно на середині проїзної частини, де сталося зіткнення передньою частиною її автомобіля з лівою стороною того автомобіля. Коли вона одразу вийшла з автомобіля, той автомобіль заднім ходом відразу з`їхав назад на вул. О. Колпакової, звідки він виїжджав перед зіткненням. Водій автомобіля, Citroen Berlingo, номерний знак НОМЕР_3 , підійшов до них, сказав, що він винен у ДТП, не заперечує та все оплатить, що поліцію викликати не треба. Однак її мати викликала за телефоном «102» поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то опитали її про обставини події, запропонували водієві автомобіля Citroen Berlingo, пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак той відмовився, і це було зафіксоване поліцією. Працівники поліції оглянути місце ДТП, стали складати схему ДТП, в чому приймали участь особисто вона та водій ОСОБА_1 , після чого вони разом підписали схему ДТП, зауважень до її складання не було. Автомобілі на схемі були зафіксовані у тому положенні, у якому вони були розташовані на момент приїзду поліції, свій автомобіль вона не пересувала. Від удару її автомобіль відкинуло ліворуч, де він і залишився до кінця огляду місця ДТП. ОСОБА_1 зразу після зіткнення перемістив свій автомобіль назад на вул. О. Колпакової, де його і зафіксували працівники поліції. Вважає винуватим у ДТП саме водія ОСОБА_1 , який при виїзді з другорядної дороги ( вул. О. Колпакової) на головну (вул. Леваневського), не надав їй переваги в русі та не пропустив її, проігнорувавши знак «Надати дорогу».
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 25.01.2021р., приблизно о 19.20год., він рухався на своєму автомобілі по вул. Леваневського в м. Бахмут в напрямку заводу кольорових металів. Попереду свого руху він побачив, що перед мостом через залізничну колію поперек вул. Леваневського стоїть автомобіль білого кольору, який в цей момент заднім ходом від`їжджав назад. Спочатку він подумав, що той автомобіль врізався в бордюр на вул. Леваневського. Коли той автомобіль від`їхав назад, він побачив ще один автомобіль і зрозумів, що сталася ДТП. Коли він під`їхав і зупинився, то побачив двох дівчат біля автомобіля Мазда, який стояв на вул. Леваневського, а також водія автомобіля білого кольору марки Ситроен, який стояв перед перехрестям на другорядній дорозі при виїзді на вул. Леваневського. Він особисто на свій мобільний телефон сфотографував розташування обох автомобілів, а також сліди автомобіля Сітроен, який щойно від`їхав назад заднім ходом. Він також запитав у дівчини, яка була водієм ОСОБА_9 , «Як все сталося?» Вона повідомила, що їхала по вул. Леваневського, а Сітроен, не зупиняючись, виїхав справа з другорядної дороги, не пропустивши її. Вона намагалася уникнути зіткнення повернувши ліворуч, щоб об`їхати Сітроен та уникнути зіткнення, однак їй це не вдалося, і автомобілі зіткнулись.
Свідок ОСОБА_5 показала суду, що 25.01.2021р. вона у якості пасажира разом із донькою ОСОБА_2 рухалися на автомобілі по вул. Леваневського в м. Бахмуті зі сторони заводу кольорових металів. Коли стали спускатися з мосту, то побачили, як справа на вул. Леваневського без зупинки на перехресті виїхав автомобіль білого кольору, який перекрив їм дорогу. Дочка повернула кермо вліво, щоб уникнути зіткнення, проте уникнути зіткнення не вдалося. Зіткнення сталося, коли автомобіль Мазда був приблизно посередині проїзної частини вул. Леваневського, а білий автомобіль попереду них лівим боком до них. Після зіткнення білий автомобіль одразу від`їхав назад на вул. О.Колпакової, звідки він виїхав перед ДТП. Коли вони вийшли, водій білого автомобіля став говорити, що він винний, що все відшкодує, прохав не викликати поліцію. Однак вона викликала поліцію по телефону «102». Також свідок показала, що білий автомобіль виїхав на вул. Леваневського приблизно за 15-20м від руху їх автомобіля, просто раптово вискочив з повороту, при цьому рухався дуже швидко. Дочка рухалась прямолінійно, на відстані приблизно 0,5м від правого краю проїзної частини, ніяким чином не маневрувала і не змінювала напрямок руху до виникнення перешкоди. При її виникненні вона стала гальмувати, сигналити та намагалася взяти ліворуч, щоб якимось чином об`їхати той автомобіль, який зовсім не гальмував і не зупинявся.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судову засідання не з`явився, показання від його імені надавала захисник Харченко О.П., в яких заперечила винуватість ОСОБА_1 у ДТП, яке відбулося 25.01.2021р. приблизно о 19:20год. на перехресті вул. Леваневського та О. Колпакової в м. Бахмут Донецької області, та вказала, що ДТП відбулося внаслідок виїзду водія ОСОБА_2 на смугу зустрічного руху, по якій рухався ОСОБА_1 .
Після дослідження та оцінки вказаних вище доказів суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відкинувши показання захисника Харченко О.П., щодо невинуватості ОСОБА_1 , як недостовірні та такі, що не узгоджуються з іншими доказами та суперечать їм, проте у зв`язку із сплиненням строку накладення адміністративного стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, суд був позбавлений можливості накласти на винувату особу адміністративне стягнення, та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушенн, при цьому визнав вказану обставину нереабілітуючою, що в свою чергу не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а учасники ДТП, яка мала місце 25.01.2021р., не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.
На думку суду апеляційної інстанції, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України є правильними, законними та обґрунтованими ґрунтуються на сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які були безпосередньо досліджені судом та їм надана відповідна правова оцінка.
Так, відповідно до вимог п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 другорядною дорогою та виїзд на головну дорогу із порушенням п. 16.11ПДР України та недотримання вимог знаку 2.1 «Дати дорогу» підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення, висновком судової автотехнічної експертизи, які узгодженими між собою та не мають протиріч.
Суд апеляційної інстанції окремо вважає необхідним звернути увагу, що судом не було досліджено первинні показання ОСОБА_1 , які були надані ним працівникам поліції одразу після ДТП, та які мають суттєве значеня для даного провадження.
У наведених поясненнях вказано, що він рухався другорядною дорогою в бік вул. Леваневського, перед перехрестям зупинився, та переконавшись у безпеці руху виїхав на перехрестя, та в цей час з лівого боку побачив, як до нього наближається автомобіль Мазда, він намагався застосувати екстрене гальмування, проте зіткнення не вдалося уникнути. В результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.
Наведені вище письмові пояснення, жодною із сторін справи про адміністративне правопорушення не оскаржені та не поставлені під сумнів.
Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що твердження сторони захисту, що саме водій ОСОБА_2 виїхала на смугу зустрічного руху в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів суперечать сукупності всіх доказів, які містять матеріали справи про адміністративне правопорушення, а отже не відповідають дійсності.
Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що сторона захисту не погоджується із прийнятою постановою у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_1 належними та допустимими доказами у встановленому законом порядку, викликаною неповним встановленням необхідних для вирішення справи обстави, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та було обумовлено неправильним на неупередженим застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення є неспроможними та не підлягають задоволенню, оскільки висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП обґрунтовані сукупністю доказів, які надані працівниками поліції, тобто уповноваженими на те особами, а також випадковим, незацікавленим у долі справи свідком ОСОБА_3 , не викликають сумніву у своїй достовірності, оскільки, як кожний окремо, так і у сукупності дають змогу встановити суду першої інстанції фактичні обставини справи у їх послідовності, а саме ненадання водієм ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «Сітроен» переваги у русі при виїзді з другорядної дороги на головну водію ОСОБА_2 , а саме недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.16.11 ПДР України.
З аналогічних підстав є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника, про безпідставність висновків суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України, а саме при виїзді з другорядної дороги ненадання переваги у русі автомобілю, який рухався головною дорогою, тобто винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника, що протокол про адміністративне правопорушення містить помилкову назву суду, де повинна була розглядатися справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме вказано Артемівський міський районний суд м. Бахмута, проте такого суду не існує, а існує Артемівський міськрайонний суд, що порушує право ОСОБА_1 знати місце розгляду справи (право на захист) не приймаються судом до уваги, оскільки дана обставина не перешкодила ОСОБА_1 та його захиснику Харченко О.П. прибути саме у Артемівський міськрайонний суд Донецької області для розгляду справи про адміністративне правопорушення, подавати саме до цього суду клопотання у справі.
При цьому вказана у протоколі адреса розміщення суду по вул. Миру, 5 в м. Бахмут, Донецької області однозначно вказувала на місце розгляду справи, та жодним чином не порушило право ОСОБА_1 на захист, та є лише графічними особливостями професійного мовлення.
Доводи апеляційної скарги захисника, що протокол про адміністративне правопорушення у порушення вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» та ст. 256 КУпАП не містить жодних конкретних відомостей щодо персональних даних водія, тобто не вказаний суб`єкт адміністративного правопорушення, який керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_1 , а суд не мав права самостійно їх редагувати, також не мають під собою підґрунтя, оскільки протокол складено щодо конкретної особи, якою є ОСОБА_1 , та зміст протоколу дає змогу однозначно встановити суб`єкт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , а не якась інша особа. Вказано його повні анкетні дані: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, адресу мешкання, та документ, яким посвідчено його особу, а саме посвідчення водія НОМЕР_4 , яке видане ТСЦ № 1442 26.07.2017р.
Доводи апеляційної скарги захисника, що фабула обвинувачення відображена у протоколі неповно і невідповідності з п. 16.11 ПДР України у розрізі принципово різних понять, а саме вказано «керував т/з Citroen Berlingo н.з. НОМЕР_1 по вул. О.Колпакової, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Леваневського не надав переваги у русі автомобілю Mazda 5 н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення», що не відповідає п. 16.11 ПДР України: «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головні дорозі, незалежно від напрямку його руху» є також надуманими, за таких підстав.
Норма вказаного вище пункту ПДР України регламентує правило дорожнього руху при виїзді з другорядної дороги на головну дорогу, а саме встановлює виключний порядок дій учасників дорожнього руху у конкретній дорожній обстановці, тобто надає перевагу першочергового проїзду окремої ділянки дороги, транспортному засобу, який рухається головню дорогою по відношенню до транспортного засобу який рухається другорядною дорогою, та має право другорядного проїзду.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 рухався другорядною дорогою та був зобов`язаний виконати вимоги п. 16.11 ПДР України, а саме надати дорогу транспортному засобу, який рухався головною дорогою.
Доводи апеляційної скарги захисника, що учасники ДТП підтвердили, що на вул. О.Колпакової перед перехрестям установлений знак 2.1 «Дати дорогу», проте у фабулі протоколу відсутні відомості про знак пріоритету, а суд не має права коригувати фабулу та зазначати не відображені у ній дані, є також неспроможними, оскільки знак пріоритету відображено у схемі місця ДТП, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, у своїх первинних поясненнях ОСОБА_1 не заперечував, що рухався другорядною дорогою, а захисник Харченко О.П., надаючи пояснення у судовому засіданні від імені ОСОБА_1 також не заперечувала, що він дійсно рухався по вул. Колпакової, на примиканні якої встановлений знак пріоритету «Надати дорогу» перед виїздом на вул. Леваневського.
Доводи апеляційної скарги захисника, що в судовому засіданні встановлено, що безпосереднім учасником ДТП, крім ОСОБА_1 була ОСОБА_2 , а свідками - ОСОБА_3 та пасажирка авто Мазда 5 - ОСОБА_4 показання яких більше ніж через місяць почав збирати суд, і які є наразі суперечливими і сумнівними, не мають під собою підґрунтя, оскільки суд здійснював допит зазначених осіб за клопотанням сторін провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 245, 248, 251, 252, 280 КУпАП, та показання допитаних судом свідків не містять суперечностей, зрозуміло та повно відтворюють фактичні обставини ДТП.
Доводи апеляційної скарги, що в графі протоколу "свідки чи потерпілі" в порушення норм діючих інструкцій МВС № 1395 від 07.11.2015р. та № 1376 від 06.11.2015р., та вимог ст. 256 КУпАП про внесення таких відомостей у разі наявності свідків чи потерпілих, не були заповнені, також не заслуговують на увагу, оскільки факт перебування свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на місці ДТП ніким не заперечується, а невнесення їх даних до протокол про адміністративне правопорушення не завадило суду правильно встановити всі фактичні обставини у справі.
З аналогічних підстав не мають під собою підґрунтя доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 наполягала, що свідок ОСОБА_5 до завершення огляду була на місці події, а свідок ОСОБА_3 залишив їй свій номер телефону на випадок необхідності надання показань у суді, однак ці свідки не були допитані до передачі матеріалів до суду, протокол про адміністративне правопорушення свідками не підписаний.
Доводи апеляційної скарги, що сторона захисту вважає невірним та таким що містять дані, які не відповідають дійсності заповнення графи Протоколу "до протоколу додаються", крім схеми ДТП поняттям "матеріали адміністративної справи", оскільки на думку сторони захисту, па момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, такої справи ще не існувало, були лише схема ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, ще не роздруковані копії документів власників авто, як пізніше виявилось, відео та фото фіксації, відомості про які слід було відобразити з посиланням на технічні засоби, є надуманими, оскільки виготовлення певних доказів, якими є фото та відеоматеріали не відбувається миттєво та на місці події, проте їх виготовлення на місці ДТП, а отже їх наявність є підставою для їх долучення до протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги захисника, що посилання суду на матеріали справи про адміністративне правопорушення, зроблені поліцейським, є незаконними, неконкретними і недостовірними на час складання протоколу, що призвело до того, що під час розгляду суд почав маніпулювати цим і на свій розсуд з`ясовувати наявність доказів, їх вибірково збирати та змушувати сторону захисту збирати такі докази у порушення вимог ст.62 Конституції України, на бумку суду апеляційної інстанції є також неспроможними за таких підстав.
Так судом апеляційної інстанції встановлено, що працівниками поліції при фіксуванні обставин ДТП, яке сталося 25.01.2021р. о 19:20год. на перехресті вул. Леваневського та О.Колпакової в м. Бахмут за участю транспортних засобів під керуванням водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 було складено схему місця ДТП та зроблено фотофіксацію пошкоджень транспортних засобів, опитано учасників ДТП, а саме водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
Наведені вище докази зібрані уповноваженою на те особою, а саме працівником поліції, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП, не містить виправлень, дописок чи закреслень, зауваження до протоколу учасників ДТП відсутні (т. 1 а.с. 1), схема ДТП підписана учасниками ДТП, зауваження до її складання чи невідповідності вказаних у ній даних також відсутні, в схемі ДТП міститься запис про відмову водія ОСОБА_1 . Сітроен, тобто ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду (т. 1 а.с. 2), письмові пояснення учасників ДТП викладені без зауважень (т. 1 а.с. 6, 7).
На переконання суду апеляційної інстанції наведені, вище докази дали суду першої інстанції можливість правильно встановити фактичні обставини справи щодо події ДТП, та не викликають сумніву в їх правильності.
Суд апеляційної інстанції окремо звертає увагу на судову автотехнічну експертизу від 05.08.2021р., яка була проведена на підставі постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.06.2021р., та вважає необхідним зазначити наступне.
Наведена вище експертиза проведена за клопотанням представників потерпілої сторони, при цьому проведення експертизи підтримала і сторона захисту, яка завила клопотання про поставлення експерту додаткових питань, про що судом було прийнято відповідну постанову з урахуванням питань заявлених сторонами справи про адміністративне правопорушення, а отже необхідність проведення судової автотехнічної експертизи та її обсяг є узгодженою позицією всіх учасників справи.
Висновки експертизи дали обґрунтовану відповідь про обставини ДТП та винуватість ОСОБА_10 в події та наслідках, що настали, з урахуванням питань, які також поставила перед експертом сторона захисту, визнавши висловлену позицію сторони захисту технічно неспроможною.
Неприйняття судом до уваги фотоматеріалів, які надані стороною захисту (т. 1 а.с. 25-33), на думку суду апеляційної інстанції, є правильними за таких підстав.
Як вбачається з наданих фотографій, вони зроблені 18.02.2021р., та, на думку сторони захисту, зберегли в собі правильну слідову інформацію щодо обставин ДТП, та спростовують позицію потерпілої сторони, а також суперечать схемі ДТП, щодо місця зіткнення транспортних засобів.
На думку суду апеляційної інстанції наведені, фотографії не можуть належним чином ані підтвердити позицію сторони захисту, ані спростувати її, оскільки на вказаних фотографіях, які зроблені майже через місяці після ДТП 18.02.2021р., а ДТП мало місце 21.01.2021р., зафіксовані окремі фрагменти дорожнього покриття (ями на асфальті), елементи дорожнього устаткування (бордюри), як позначено на фотографіях «уламки скла» «плями тосолу», проте їх належність до ДТП, яка мала місце 25.01.2021р. взагалі неможливо встановити, оскільки жодна ідентифікуюча їх ознака відсутня, та їх розташування на окремому відрізку місцевості майже через місця після ДТП не може бути враховано як допустимий доказ.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи сторони захисту на те, що судом першої інстанції вибірково обрано докази у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , та суд маніпулював ними, є надуманими такими, що не відповідають дійсності.
Доводи апеляційної скарги захисника, що суд змусив сторону захисту збирати докази своєї невинуватості, суд апеляційної інстанції розцінює як зловживання своїми процесуальними правами з боку сторони захисту, оскільки жодного доказу про факт такого примушування з боку суду першої інстанції матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, більш того сторони справи про адміністративне правопорушення вільні у своїх діях, та не обмеженні у обранні заходів та засобів щодо надання доказів на підтвердження своєї позиції.
Доводи апеляційної скарги захисника, що час складання протоколу за ст. 124 КУпАП о 21:00год. не відповідає дійсності, оскільки в цей самий час, о 21.00 була складена постанова за ст. 126 КУпАП (а.с. 4), судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки наведена обставина не стала суттєвою перешкодою, та порушенням норм процесуального права, яка б перешкодила суду правильно встановити фактичні обставини ДТП.
Суд апеляційної інстанції окремо звертає увагу на те, що сторона захисту звертаючи увагу на час складання протоколу щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, обрала вибірковий підхід до висловлення своїх апеляційних зауважень, оскільки сторона захисту не звертає увагу на час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який складено щодо ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 5), та хоча провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито (т. 1 а.с. 109-11) за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, та не може у будь якому випадку враховуватись у даній справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, проте дає підстави для висновку про необ`єктивний підхід сторони захисту до висловлення своїх заперечень.
Доводи апеляційної скарги захисника, що з урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірні дані про часу його складання, щодо доданих до нього «матеріалів адміністративної справи», назви суду, у якому буде розгляд справи, у фабулі правопорушення не вказаний конкретний суб`єкт правопорушення та саме обвинувачення виписане не у відповідності із п. 16.11 та п. 33, 2.1 ПДР України (знаки пріоритету), не вказане зазначене у ПДР місце події (при виїзді на перехрестя, а не на перехресті, як у відповідному пункті ПДР), відсутність у протоколі відомостей про потерпілих та свідків, якими він не підписаний, відсутність даних про засоби відео- та фотофіксації, та враховуючи, що суд не має права редагувати внесені до протоколу дані, протокол є недопустимим доказом, є також необґрунтованими та спростовуються висновками суду апеляційної інстанції, які наведені вище.
Доводи апеляційної скарги захисника, що суд приймаючи протокол про адміністративне правопорушення до розгляду не дотримався вимог ст. 278 КУпАП, не провів належної підготовки до розгляду справи, не врахував доводи сторони захисту щодо недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно почав збирати докази, які не були вказані у протоколі, є також безпідставними, оскільки висновки суду ґрунтуються на доказах, які надані працівниками поліції, та які зібрані у встановленому порядку. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не містить у своєму змісті недоліків, чи порушень, які б давали суду першої інстанції підстави визнати вказаний доказ неналежним чи недостовірним.
Доводи апеляційної скарги захисника, що у разі неналежного оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та порушення положень ст.ст. 254, 256, 268 КУпАП, зокрема відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП), провадження у справі підлягає закриттю із звільненням особи від адміністративної відповідальності, є також безпідставними, оскільки судами першої та апеляційної інстанції не встановлені порушення положень ст.ст. 254, 256, 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника, що схема ДТП складена з численними порушеннями, не відповідає дійсності та зафіксовані у ній дані є неповними і неправильними, спростовуються відеозаписами з двох бодікамер та фото, зробленими поліцейськими, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у зв`язку з чим неправильно вказане місце зіткнення транспортних засобів та їхнє розташування після ДТП, що має у даному випадку суттєве значення, оскільки ОСОБА_1 наполягає, що саме ОСОБА_6 порушила ПДР, раптово виїхавши па великій швидкості з-за мосту по зустрічній для неї полосі руху, коли він вже закінчив маневр повороту і почав рух по своїй полосі, є надуманими та спростовуються висновками судової авто технічної експертизи, якими беззаперечно встановлена неспроможність показань ОСОБА_1 щодо місця та обставин зіткнення транспортних засобів.
При цьому первинні письмові пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані працівниками поліції 25.01.2021р. на місці ДТП, та які змінені ним під час розгляду справи судом, вказують на нещирість ОСОБА_1 , та спробу уникнути відповідальності.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 не був присутнім на жодному судовому засіданні, до суду зьявлятись особисто не бажав, показання суду не давав, всі показання були надані захисником, а отже у суду була відсутня можливість з`ясувати таку протилежну позицію ОСОБА_10 між письмовими поясненнями та позицію захисника, щодо невизнання своєї винуватості.
Доводи апеляційної скарги захисника, що при складанні схеми ДТП поліцейські не дотримались п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10 п. 4 розділу IX Інструкції та порушили рекомендації, викладені у п. 5 розділу IX Інструкції № 1395 від 07.11.2015р., що призвело до явних, неправильно розташованих зображень на схемі, внаслідок чого не можливо правильно кваліфікувати дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час ДТП, є також неспроможними та спростовуються висновками вказаної вище судової автотехнічної експертизи.
Доводи апеляційної скарги, що на ділянці дороги, де сталося ДТП відсутнє таке рівне перехрестя, як зображено на схемі працівниками поліції, вулиця з боку руху авто Сітроен перетинається з вул. Леваневського у зовсім іншому місці (нижче та правіше від напрямку руху авто Сітроен), де ця вулиця стає вузькою та ґрунтовою, крім того при під`їзді з боку ґрунтової вулиці О. Колпакової до вул. Леваневського відсутній знак 2.1, який встановлений з боку заасфальтованої дороги, у схемі відсутні сталі орієнтири, якими є стаціонарні залізобетонні стовпів вуличного освітлення, та через численні неточності схема ДТП не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, також не мають під собою підґрунтя за таких підстав.
Факт руху ОСОБА_2 по головній дорозі по вул. Леваневского в м. Бахмут не заперечувався учасниками ДТП, так само як і рух ОСОБА_1 по вул. О.Колпакової в м. Бахмут, яка є другорядною дорогою, до вул. Леваневського, таким чином в діях вказаних осіб, як у учасників дорожнього руху виникли певні права та обов`язки, які регулюються вимогами ПДР України, а саме у водія ОСОБА_2 виникло переважне право на безперешкодний проїзду даної ділянки проїзної частини, а у водія ОСОБА_1 виник обов`язок дотримання вимог п. 16.11 ПДР України, а саме надання дороги транспортним засобам, які рухаються головною дорогою.
Вимоги п. 16.11 ПДР України передбачають порядок виїзду з другорядної дороги на головну, при цьому не має жодного значення географічне розташування цих доріг одна відносно другою, а так само і схематичне відображення доріг не може впливати на необхідність дотримання вимог, установлених ПДР України для забезпечення безпеки руху.
На схему ДТП покладені вимоги схематичного відображення дорожньої обстановки, розташування на ній дорожніх знаків, дорожньої розмітки, інших необхідних позначок, транспортних засобів та наслідків ДТП, щоб уповноважений орган чи особа, а саме суд, чи експерт, тощо могли орієнтовно розуміти обставини події, та робити відповідні висновки.

Доводи апеляційної скарги захисника, що серед наданих поліцейськими фото є фото, яке достовірно і в деталях відображає стан авто Мазда 5 після ДТП (а.с. 157), на якому чітко видно, що уламки після ДТП розташовувалися від заднього колеса Мазди 5, де, на думку сторони захисту, і почалося зустрічне зіткнення, проте, позначене на схемі місце зіткнення взагалі не відповідає відеофіксації, фотофіксації, та здоровому глузду, оскільки усі уламки на фото знаходяться навколо Мазди 5, є також безпідставними оскільки такий довод, на думку суду апеляційної інстанції, також є вибірковим, оскільки посилаючись на вказане фото, захисник не посилається на інші фото, які зроблені у один і той же момент, а саме не посилається на розташування автомобіля Сітроен, який не перебуває на полосі зустрічного руху, відповідно до займаної позиції ОСОБА_1 , який наполягає, що встиг здійснити маневр повороту на вул. Леваневського, а ОСОБА_2 виїхала на зустрічну смугу та здійснила з ним зіткнення.
Доводи апеляційної скарги захисника, що під час розгляду справи суддя наполегливо нав`язував потерпілій ОСОБА_2 думку, що він бачить «мрячку» на цьому фото, проте на відео зафіксовано, що жодної «мрячки» в той вечір не було, що на думку сторони захисту, є помилкою суду через неякісне фото, проте суддя доводи сторони захисту та докази взагалі до своєї високої уваги не брав і оцінку їм не дав, визнавши їх «безпідставними та необґрунтованими», на думку суду апеляційної інстанції, є також неспроможними, оскільки на переконання суду апеляційної інстанції, встановлення чи не встановлення певних погодних умов на момент ДТП не вплинуло на правильність висновків суду.
Доводи апеляційної скарги захисника, що у оскаржуваній постанові взагалі не вказано, які саме фототаблиці прийняті судом до уваги та з яких підстав, а надані стороною захисту фото матеріали, які беззаперечно доводять невинуватість (недоведеність вини) ОСОБА_1 не прийняті судом, є також неспроможними оскільки судом першої інстанції в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 фототаблиці не досліджувалися, та не відображені у судовому рішенні.
Доводи апеляційної скарги захисника, що пояснення потерпілої ОСОБА_2 не слід приймати до уваги, оскільки у судовому засіданні її статус визначений, як інша особа, що не відповідає вимогам КУпАП, її показання є не правдивими і у зв`язку із непопередженням її про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань суду за ст. 384 КК України не можуть бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , є також надуманими за таких підстав.
Як вбачається із аудіозапису судового засідання суд, за клопотанням сторони захисту, прийняв рішення про аудіофіксацію судового засідання. Таке рішення було прийнято вже після початку допиту ОСОБА_2 , та аудіозапис розпочинається з того моменту, що суд оголосив клопотання сторони захисту, та продовжив допит потерпілої ОСОБА_2 , а отже є достатні підстави вважати, що початок допиту потерпілої, а саме встановлення судом її анкетних даних, роз`яснення судом прав та обов`язків потерпілої, а так само і попередження судом потерпілої про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України вже були проголошені, проте з об`єктивних причин не потрапили до аудіофіксації судового засідання, тому сумніви про непопередження потерпілу про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України у суду апеляційної інстанції відсутні.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що допитані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були попереджені судом про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, що підтверджується аудіозаписом допиту вказаних свідків, а отже суд апеляційної інстанції не має підстав вважати, що суд не дотримався процесуальних вимог процесуального судочинства.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у судовому засіданні першою виступила адвокат Харченко О.П. та виклала позицію ОСОБА_1 щодо невизнання ним своєї винуватості, при цьому вона не наполягала на здійсненні аудіофіксації судового засідання та фіксації у такий спосіб її показань, проте пізніше висловившись про недовіру до показань потерпілої, клопотала про здійснення аудіо фіксації судового засідання.
З наведеного вище вбачається, що захисник висловила недовіру до усіх доказів, крім власних показань, які в свою чергу суперечать сукупності всіх доказів, які досліджені та оцінені судом у судовому засіданні, та покладені у висновок суду про винуватість ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги захисника, що судом вибірково прийняті показання одних свідків, які йому, вочевидь сподобалися, а саме свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та взагалі не вказані пояснення свідка з боку ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , який був допитаний у судовому засіданні і пояснення якого взагалі не відображені у оскаржуваній постанові, є також безпідставними, оскільки свідок ОСОБА_7 не був безпосереднім свідком події.
Як вбачається із клопотання сторони захисту про його допит (т. 1 а.с. 93) ОСОБА_7 був присутнім на місці події з часу приїзду поліції до евакуації транспортного засобу та може дати пояснення щодо обставин події.
З аудіозапису судового засідання встановлено, що ОСОБА_7 не був очевидцем події, на місце ДТП прибув після того, як ДТП вже сталася, транспортні засоби бачив у тому положенні, як вони зафіксовані у схемі місця ДТП від 25.01.2021р.
Таким чином встановлено, що свідок ОСОБА_7 не повідомив суду жодної обставини, яка б поставила під сумнів висновок суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин справи.
Доводи апеляційної скарги захисника, що слід врахувати показання свідка ОСОБА_3 дані у вільній формі, який фактично підтвердив, що ДТП відбувалось майже на мосту, а не на перехресті, і на смузі руху Сітроена, по якій рухався і свідок, майже біля бордюру і транспортний засіб Сітроен рухався назад, як і пояснює ОСОБА_1 , крім того показання свідка ОСОБА_4 теж підтверджують порушення ПДР саме ОСОБА_2 , також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки свідок ОСОБА_3 , який був безпосереднім свідком ДТП показав, що особисто бачив, як автомобіль Сітроен під час ДТП перебував поперек дороги, а потім здав назад, на вул. О.Колпакової, та подія ДТП відбувалася перед мостом.
Доводи апеляційної скарги захисника, що висновок експерта про обставини ДТП здобутий з порушенням встановленого законом порядку, який не ґрунтується на жодній з чинних методик без урахування вимог Інструкції про проведення судових експертиз з урахуванням недопустимих доказів, в тому числі неправильної схеми ДТП та використанням вихідних даних на свій розсуд, без врахування усіх обставин справи, є неналежним та допустимим доказом по справі, не заслуговують на увагу, оскільки сторона захисту особисто підтримала клопотання потерпілої сторони про проведення судової автотехнічної експертизи, заявила клопотання про внесення до переліку питань, своїх питань, які вважала необхідними.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що висновки судової автотехнічної експертизи не можуть бути визнані недопустимими лише з тих підстав, що з ними не погоджується одна із сторін.
Висновок судової автотехнічної експертизи виготовлений уповноваженою на те особою, науково обґрунтований не містить суперечностей та неоднозначного тлумачення обставин події, а отже ставити його під сумнів, як неналежний та недопустимий доказ, суд апеляційної інстанції не має підстав.
Доводи апеляційної скарги захисника, що суд не дотримався вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП, допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, упередженість при розгляді справи, не дотримався вимог ст.129 Конституції України є неспроможними оскільки судом були досліджені та оцінені всі докази, які були надані, як потерпілою стороною, так і стороною захисту.
Доводи апеляційної скарги захисника, що недоліки матеріалів справи про адміністративне правопорушення дають підстави для закриття провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки неповна та недостовірна інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення та в схемі на місці ДТП, отримані з порушенням закону пояснення ОСОБА_8 , робить ці докази недопустимими доказами, «плодами отруєного дерева», які тягнуть за собою недопустимість решти доказів, які тлумачать на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, не мають під собою підґрунтя та не підлягають задоволенню, оскільки суд повно, всебічно та неупереджено дослідив всі обставини справи про адміністративне правопорушення, задовольнив усі клопотання сторін у справі, у тому числі і ОСОБА_1 , який, як було наголошено вище, жодного разу не з`явився у судове засідання
Враховуючи викладене вище суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова є законним, вмотивованим, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.
Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника Харченко Ольги Павлівни, яка діє в інтересах особи, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо якої закрито у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.10.2021р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.
Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.10.2021р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя