Справа № 347/1973/21
Провадження № 33/4808/731/21
Категорія ч.1 ст.184 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Кулешір С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Кулешір С.О., на постанову судді Косівського районного суду від 18 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянинка України,

визнана винуватою за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та її звільнено від адміністративної відповідальності за це правопорушення, на підставі положень ст.22 названого Кодексу, у зв`язку із малозначністю правопорушення та оголошено їй усне зауваження.

З постанови судді вбачається, що 17.09.2021 р. о 14 год ОСОБА_1 в селищі Кути, Косівського району допустила ухилення від виконання, передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_2 , яка вдарила однокласницю та виражалась нецензурними словами.

У своїй АС захисник Кулешір С.О. покликається на те, що постанова судді щодо її підзахисної є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідила доказів, не надала вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Косівського районного суду від 18 жовтня 2021 року щодо її підзахисної ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечила свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та пояснила, що ініціатором конфлікту, що мав місце в 7-му класі Кутського ліцею, де навчається її неповнолітня дочка ОСОБА_2 , стала саме її однокласниця ОСОБА_3 той день і час, який вказаний в адмінпротоколі діти в класі гралися кубиком, з приводу чого ОСОБА_2 - зробила зауваження ОСОБА_4 , після чого остання кинула в ОСОБА_2 кубиком в плечі. ОСОБА_2 підійшла до ОСОБА_4 і почаласся сутичка між ними ( ОСОБА_4 сіпнула за волосся ОСОБА_2 та виражаласся в її адресу нецензурними словами ).

Після інциденту дівчата примирились, однак батько ОСОБА_4 звернувся до органів поліції із відповідною заявою щодо неправомірних дій до його дочки.

Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

23 грудня 2021 року захисник Кулешір С.О. подала заяву, з якої вбачається, що вона не зможе прибути в судове засідання, позаяк хворіє, а її підзахисна здійснює догляд за хворою чотирирічною дитиною. У зв`язку з цим просить провести судове засідання без їх участі, вимоги АС підтримують у повному обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та її захисника Кулешір С.О., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції цих вимог не дотримано.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Так, у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків та в чому такі дії виражалися, а тому він не може визнаватися належним і допустимим доказом по справі.

Крім того, ОСОБА_1 із своєю дочкою після вищезазначеного інциденту звернулася до сімейного лікаря, невролога, окуліста позаяк у її дочки почалися головні болі (а.с.36-37), що свідчить про належне виконання нею батьківських обовязків.

Крім того, щодо вищевказаного інциденту Косівським районним судом винесена постанова від 17 грудня 2021 року, якою визнано виннуватим батька ОСОБА_4 - ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді попередження.

Отже, оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дослідженням доданих доказів підтверджується, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кулешір С.О. задовольнити.

Постанову судді Косівського районного суду від 18 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 , якою визнано її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк