Справа № 346/5527/21
Провадження № 3/346/3014/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 від 02.08.2007 року, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 року о 16:49 год. в м. Коломия, по вул. Карпатська, 74, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot 207», номерний знак « НОМЕР_3 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник, адвокат Мищишин І.Я. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечила з підстав, вказаних ним в письмових поясненнях, згідно з якими просить провадження в даній справі закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Зазначає, що інформація викладена в протоколі та матеріали, які додані до нього, не відображають фактичних обставин справи. Під час затримання працівниками поліції ОСОБА_1 йому було роз`яснено, що на місце події викликана слідчо-оперативна група, тому він має знаходитись на місці затримання і для нього буде краще, якщо він відмовиться від проходження огляду на стан сп`яніння. Періодично працівницею поліції відео фіксація не здійснювалась, оскільки, за той час вона давала ОСОБА_1 чіткі вказівки стосовно його поведінки, щоб не погіршувати ситуацію, яка склалась. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння не проводився, що підтверджується доданими до протоколу відео матеріалами. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була зумовлена тим, що на момент приїзду слідчо-оперативної групи він мав знаходитись на місці події поруч зі своїм транспортним засобом. Крім цього, ОСОБА_1 16.09.2021 року звернувся із заявою до КНП Надвірнянська ЦРЛ Надвірнянської районної ради для обстеження та встановлення факту вживання ним наркотичних речовин. Відповідно до довідки від 16.09.2021 року обстеження дали негативний результат. Згідно із загальноприйнятими медичними нормативами залишки наркотичної речовини в сечі людини зберігаються протягом певного часу в залежності від їх виду. Згідно з даними Державної установи «Український моніторинговий та медичний центр з наркотиків та алкоголю МОЗ України» встановлені певні терміни виведення наркотичних речовин з крові. Дана інформація підтверджує той факт, що якби на момент зупинки автомобіля ОСОБА_1 він перебував в стані наркотичного сп`яніння, то за допомогою зданих в медичному закладі аналізів, були б наявними наркотичні засоби в крові.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними матеріалами справи:

- даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 126351 від 15.09.2021 року, який містить відомості щодо свідків ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , завірені їх особистими підписами, а також те, що від пояснень згідно ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.09.2021 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки наркотичного сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук (а.с. 4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , завірені їхніми особистими підписами, в яких останні підтвердили факт відмови ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3);

- даними переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем та факт відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків. На відео зафіксовано також повідомлення ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу (водій був не пристебнутий пасками пасивної безпеки), роз`яснено йому його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ознаки наркотичного сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 та повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, від отримання копії якого він відмовився. Крім цього, його було попереджено про проведення поверхневого огляду, під час якого ОСОБА_1 дістав з кишені та викинув чорний згорток в сторону дерев, що на узбіччі, в результаті чого викликано слідчо-оперативну групу.

З рапорту поліцейського вбачається, що 15.09.2021 року близько 16:48 год. в с. Шепарівці Коломийського району Івано-Франківської області було помічено транспортний засіб марки «Peugeot 207», номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_1 , який керував останнім, будучи не пристебнутим ременями пасивної безпеки. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Під час проведення поверхневого огляду водій вийняв з задньої кишені джинсів чорний мішечок та жбурнув його в сторону дерев, що росли на узбіччі. На місце події викликано слідчо-оперативну групу Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка вилучила речовини, зовні схожі на наркотичні, предмет, зовні схожий на пістолет, набої. Від проходження огляду у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.4 названої Інструкції, а саме наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Діючим законодавством про адміністративне правопорушення, зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння співробітниками поліції огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан сп`янінням у встановленому законом порядку.

При цьому, слід зазначити, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час їх складання ОСОБА_1 відмовився від дачі письмових пояснень.

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Зокрема, відповідно до практики розгляду справ Європейським судом з прав людини право на мовчання та право не давати свідчення проти себе не є абсолютними правами «не можна сказати, що рішення обвинуваченого мовчати впродовж усього кримінального провадження обов`язково не повинно мати наслідків, коли суд, що розглядає справу, намагатиметься оцінити докази проти нього. Питання, чи порушують статтю 6 негативні висновки, зроблені з мовчання обвинуваченого, має вирішуватися у світлі всіх обставин справи»

Право особи не давати пояснення не повинно перешкоджати «тому, щоб мовчання обвинуваченого в ситуаціях, які чітко вимагають його пояснення, бралося до уваги при оцінюванні переконливості доказів наведених обвинуваченням (справа «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Суд вважає, що гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності його вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності доказів, досліджених судом.

Суд вважає, що ситуація, відповідно до якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагала від нього надати детальні пояснення, щодо обставин, які призвели до таких наслідків.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є твердження захисника про те, що працівники поліції надавали вказівки ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду, оскільки воно спростовуються вищевказаним відеозаписом.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП Надвірнянська ЦРЛ Надвірнянської районної ради для обстеження та встановлення факту вживання ним наркотичних речовин, результати якого були негативні, суд не бере до уваги, оскільки така форма самозвернення правопорушника до медичного закладу в розумінні ст. 266 КУпАП не передбачена законодавством. Безпідставними також слід визнати посилання захисника на довідку вказаної ЦРЛ від 16.09.2021 року щодо обстеження ОСОБА_1 на факт вживання наркотичних речовин, що долучена до матеріалів справи (в якій вказано, що всі обстеження показали негативний результат), оскільки протокол щодо останнього за ч. 1 ст.130 КУпАП складено за порушення п.2.5 ПДР України як за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Суд розцінює критично пояснення захисника, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в той час коли докази свідчать про протилежне, є його наміром уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 гривні у дохід держави: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя Яремин М. П.