19.02.2021 Справа № 756/999/21
Справа пр. № 3/756/1189/21
ун. № 756/999/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 443 КУпАП, матеріали якої надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , фізична особа-підприємець, -

в с т а н о в и в:

25 січня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 613, складений 04 грудня 2020 року головним спеціалістом відділу державної санітарно-епідеміологічної експертизи та охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Бондаренко В.В.

04 грудня 2020 року об 11 год 30 хв в м. Києві на вул. Маршала Тимошенка, 9, під час заходів з метою контролю виконання обмежень, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року № 1100) встановлено, що ОСОБА_1 , директор сімейного центру розвитку "Uniclub" допустила такі порушення: не проводиться температурний скринінг працівникам, відсутнє документальне підтвердження проведення навчання з працівниками щодо використання ЗІЗ, їх утилізації, не організований централізований збір використаних ЗІЗ, відсутнє тимчасове маркування в закладі, відсутнє документальне підтвердження проведення прибирання з використанням миючих та дезінфекційних засобів, допущено відвідувачів без одягнених масок, чим ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", пп. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року № 1100), п. п. 3, 5, 13 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 22 вересня 2020 року № 55 "Про затвердження протиепідемічних заходів у закладах дошкільної освіти на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19", що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 443 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд адміністративної справи повідомлялась, заяв, заперечень суду не надала, завчасно не повідомила суд про причини неявки та не надала доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 443 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Ст. 1 указаного Закону визначено карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 01 серпня до 31 грудня 2020 року встановлено на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, яким продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

11 листопада 2020 року Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 1100 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641". Так, згідно з пп. 1 п. 10 указаної постанови передбачено, що на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з п. п. 3, 5, 13 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 22 вересня 2020 року № 55 "Про затвердження протиепідемічних заходів у закладах дошкільної освіти на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19" допуск до роботи персоналу закладів здійснюється після проведення термометрії безконтактним термометром та за умови наявності засобу індивідуального захисту, що щільно покриває рот та ніс. Керівник закладу дошкільної освіти забезпечує зокрема: організацію централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та поліетиленовими пакетами, з подальшою утилізацією згідно з укладеними угодами на вивіз твердих побутових відходів; проведення навчання працівників щодо одягання, використання, зняття засобів індивідуального захисту, їх утилізації, контроль за виконанням цих вимог; вологе прибирання з використанням миючих та дезінфекційних засобів. Керівник закладу організовує централізований збір та утилізацію використаних засобів індивідуального захисту (захисні маски, респіратори, гумові рукавички, захисні щитки), паперових серветок в окремі контейнери/урни (картонні або пластикові), з кришками та поліетиленовими пакетами, наступним чином: кількість та об`єм (місткість) контейнерів/урн визначається з розрахунку на кількість відвідувачів закладу освіти, з подальшою утилізацією згідно з укладеними угодами на вивіз твердих побутових відходів; контейнери рекомендовано встановлювати біля входу в заклади освіти та в приміщеннях закладу дошкільної освіти у місцях, недоступних для дітей; поліетиленові пакети з контейнерів, у яких зібрано використані засоби індивідуального захисту (захисні маски, респіратори, гумові рукавички, захисні щитки), необхідно замінювати після заповнення або за графіком, щільно зав`язувати (рекомендується використовувати додатковий пакет для надійності зберігання використаних засобів індивідуального захисту) та наносити маркування ("використані засоби індивідуального захисту"); щоденно здійснювати дезінфекцію контейнерів, картонні контейнери одноразового використання після використання підлягають утилізації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ст. 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Головним спеціалістом відділу державної санітарно-епідеміологічної експертизи та охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Бондаренко В.В. інкриміновано ОСОБА_1 порушення правил карантину, а саме: непроведення температурного скринінгу працівникам, відсутність документального підтвердження проведення навчання з працівниками щодо використання ЗІЗ, їх утилізації, відсутність організації централізованого збору використаних ЗІЗ, відсутність тимчасового маркування в закладі, відсутність документального підтвердження проведення прибирання з використанням миючих та дезінфекційних засобів, допущення відвідувачів без одягнених засобів індивідуального захисту.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

До протоколу про адміністративне правопорушення головним спеціалістом відділу державної санітарно-епідеміологічної експертизи та охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Бондаренко В.В. долучено опитувальник щодо організації протиепідемічних заходів у сімейному центрі розвитку "Uniclub", де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , згідно з яким у центрі не здійснюється проведення температурного скринінгу всім працівникам перед початком робочої зміни та оформлення листків термометрії, відсутнє документальне підтвердження проведення навчання з працівниками щодо правил використання засобів індивідуального захисту, їх утилізації та здійснення контролю за дотриманням правил, не здійснюється організація централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни) з кришками з відповідним маркуванням та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією, відсутнє тимчасове маркування для перебування відвідувачів в черзі, відсутнє документальне підтвердження проведення вологого прибирання приміщень та поверхонь з використанням миючих та дезінфекційних засобів, допущено відвідувачів без одягнених масок.

Також до матеріалів справи долучено фотознімок, на якому зафіксовано відсутність організації централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни) з кришками з відповідним маркуванням та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією, відсутність тимчасових маркувань для перебування відвідувачів в черзі, а також зафіксовано перебування ОСОБА_1 та ще однієї особи без вдягнутих засобів індивідуального захисту у приміщенні сімейного центру розвитку "Uniclub" за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 9 .

Указані докази достовірно засвідчують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного проступку.

Ураховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2020 року № 613, опитувальником щодо організації протиепідемічних заходів у сімейному центрі розвитку "Uniclub", де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , фотознімком, що міститься в матеріалах справи, а також поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у яких вона фактично підтвердила факт порушення правил карантину, зазначивши, що порушення усувались під час проведення перевірки.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 443 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 повинна була дотриматися заборон, передбачених ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", пп. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року № 1100), п. п. 3, 5, 13 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 22 вересня 2020 року № 55 "Про затвердження протиепідемічних заходів у закладах дошкільної освіти на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19". Не виконавши указані вимоги, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 443 КУпАП, яке не є малозначним. Зокрема, у той час, коли урядом здійснюються заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, ОСОБА_1 нехтувала встановленими обмеженнями.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його наслідки, зокрема, те, що недотримання ОСОБА_1 правил карантину могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, створювало загрозу для оточуючих. Також суд враховує особу правопорушника та її майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

За приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. ч. 3-5 цієї статті.

Днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, є 04 грудня 2020 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Керуючись ст. ст. 33-36, 443, 247, 256 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, за яким накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Т.В. Андрейчук