Справа № 462/7068/21 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/1753/21 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її представника адвоката Палєя Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень з конфіскацією тварини породи лабрадор, чорної масті.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13 серпня 2021 року приблизно о 21:00 год. на вул. Ясна, 1 у м. Львові, будучи власником собаки породи лабрадор, чорної масті, за кличкою «Лаккі», не забезпечила безпеку оточуючих людей, внаслідок чого даний собака вкусив гр. ОСОБА_2 та заподіяв шкоду її здоров`ю (завдано тілесні ушкодження), чим порушила п. 2.3.12 Ухвали ЛМР № 6225 від 23.01.2020 року «Про затвердження правил утримання і поводження з домашніми тваринами у м. Львові» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що суддею при прийнятті оскаржуваного рішення здійснено неправильну оцінку доказів, що мало наслідком ухвалення незаконного рішення.

Звертає увагу на те, що потерпіла ОСОБА_2 до неї претензій не має, оскільки не вона виводила собаку на подвір`я, таким чином не нею допущено порушення правил утримання собак.

Вказує на неправильну оцінку суддею пояснень потерпілої, оскільки остання зазначила, що саме ОСОБА_3 , який після конфлікту з нею пішов, повернувся з собакою лабрадор чорного кольору.

Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути допустимим доказом, оскільки у такому неправильно зазначено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, даний протокол складено з порушенням вимог КУпАП щодо строків його складення.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її представник адвокат Палєй Ю.А. подану апеляційну скаргу підтримали. ОСОБА_1 додатково пояснила, що потерпілу вкусила не їхня собака, оскільки їхня знаходилась у вольєрі.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, суддя місцевого суду виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, що виразилось у порушенні правил утримання собак і котів.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним у матеріалах справи доказам.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, серед іншого, складають протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 154 КУпАП.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій території, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно з 1 ст. 1187 ЦК України собаки віднесені до джерел підвищеної небезпеки.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП (в редакції Закону станом на 13 серпня 2021 року) настає у разі вчинення тих самих дій, передбачених частиною 1 статті 154 КУпАП, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною 1 статті 154 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №694304 ОСОБА_1 13 серпня 2021 року приблизно о 21:00 год. на АДРЕСА_1 , будучи власником собаки породи лабрадор, чорної масті, за кличкою «Лаккі», не забезпечила безпеку оточуючих людей, внаслідок чого даний собака вкусив гр. ОСОБА_2 та заподіяв шкоду її здоров`ю (завдано тілесні ушкодження), чим порушила п. 2.3.12 Ухвали ЛМР № 6225 від 23.01.2020 року «Про затвердження правил утримання і поводження з домашніми тваринами у м. Львові» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що 13 серпня 2021 року близько 21:00 год. прибула до літньої тераси готелю «Купава»; у момент, коли перебувала в автомобілі, до неї підійшов молодий чоловік, який зробив їй зауваження з приводу припар кованого автомобіля, на що вона сказала, що водій підійде за одну хвилину. Після цього чоловік пішов на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та повернувся з собакою без повідка та намордника, яка вкусила її за ногу (ступню правої ноги). Вона викликала швидку допомогу, поліцію, після чого підійшла жінка, яка представилась як власниця собаки, та показала паспорт собаки на ім`я « ОСОБА_4 », порода лабрадор, чорний, власник собаки ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що він з ОСОБА_7 поїхали у справах до готелю «Купава». Поки він перебував на рецепції, ОСОБА_8 вкусив пес чорного кольору, породи лабрадор. За кілька хвилин після цього з подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вийшла жінка, яка представилась власницею собаки та забрала собаку назад на подвір`я будинку. Вказана жінка принесла паспорт на собаку, щоб показати, що пес здоровий та має всі необхідні щеплення. Із представлених документів йому стало відомо, що власницею собаки є ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як слідує з карти звернення за антирабічною допомогою від 13 серпня 2021 року, у ОСОБА_2 виявлено кусані рани правої стопи; її вкусила невідома собака (лабрадор) чорного кольору, укус не спровокований.

Наведене підтверджується рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП Шенедюка В. (а.с. 12), у якому зазначено, що 13 серпня 2021 року, перебуваючи у складі екіпажу №251 спільно із інспектором поліції Пельчарською Н.О., о 21:06 год. отримали повідомлення на службовий планшет. На місці події було встановлено, що заявник ОСОБА_6 припаркував свій автомобіль, а ОСОБА_2 очікувала його біля транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього вийшов ОСОБА_9 , який мав конфлікт з ОСОБА_2 , за ним вибігла собака породи лабрадор, що накинулась на заявницю та вкусила її за ступню, чим завдала тілесні ушкодження. В процесі спілкування було встановлено власницю собаки ОСОБА_1 , яка пред`явила ветеринарний паспорт та повідомила, що це та собака, але вона отримувала щеплення від сказу. Потерпілу госпіталізувала ШМД в лікарню на вул. Миколайчука.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком судді суду першої інстанції щодо критичної оцінки показань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_10 стосовно того, що собака перебувала у вольєрі; свідка ОСОБА_3 , який заперечив, що саме він вивів собаку, оскільки такі суперечать іншим матеріалам справи.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 допустила порушення правил утримання домашніх тварин, а саме: порушення правил тримання собаки, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини та є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 154 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 , реалізувавши своє право на утримання собаки, повинна була неухильно дотримуватись правил утримання тварин, передбачати ймовірні наслідки вигулу собаки без повідка, а також вживати невідкладних заходів щодо їх відвернення.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що не вона допустила порушення правил утримання собак, оскільки не вона вивела собаку на подвір`я, не заслуговують на увагу, оскільки саме ОСОБА_1 є власником собаки породи лабрадор, з чорною шерстю, на кличку «Лаккі», що стверджується копією паспорта (а.с. 14).

Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину зобов`язана, зокрема, забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин.

З огляду на те, що зазначених вимог Закону ОСОБА_1 , як власником собаки, не було дотримано, наведене мало наслідком заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Той факт, що собака вийшла без повідка зі свідком ОСОБА_3 , який, будучи сусідом ОСОБА_1 , не є особою, що утримує домашню тварину, підтверджує лише те, що остання не вжила заходів щодо належного вигулу собаки.

Відповідно до частини 1 статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Тобто, враховуючи, що тварини в цивільному обороті є речами, за обставинами події була заподіяна шкода майну здоров`ю ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом через неправильне зазначення у такому особи, яка притягається до відповідальності, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки такий складено щодо ОСОБА_1 , яка є власником собаки та несе за неї відповідальність. Крім того, у розумінні вимог статті 251 КУпАП, складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, такі є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аргументам апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з порушенням ст. 254 КУпАП (зокрема, щодо строку складення протоколу), була надана оцінка суддею суду першої інстанції, з якою погоджується і апеляційний суд, а тому такі не заслуговують на увагу.

При обранні ОСОБА_11 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП (у редакції станом на 13 серпня 2021 року), що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк