Провадження №3/428/2474/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Казюк Л.Г.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, фізична особа-підприємець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 506063 від 04.11.2021 встановлено, що 04.11.2021 о 14 годині 45 хвилин вул. Центральна, м. Гірське, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи на дорогу з місця стоянки заднім ходом не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався по вул. Центральній та змусив його водія зменшити швидкість та зупинити транспортний засіб, тобто своїми діями створив аварійну обстановку (ситуацію).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та повідомив, що 04.11.2021 о 14 годині 45 хвилин він, керуючи своїм автомобілем Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджав з місця стоянки, що розташоване у 5 метрах дороги (вул. Центральна) заднім ходом із ввімкненими аварійним сигналом. Коли він виїхав приблизно на 1,5-2 метри побачив, як наближається автомобіль зі знаком «Поліція» та одразу поїхав вперед, щоб пропустити поліцейський автомобіль. Після того, як він пропустив автомобіль, він виїхав зі стоянки та поїхав по направленню до шахти «Гірське». Приблизно через 50 метрів його було зупинено співробітниками поліції та безпідставно складено адміністративний протокол за ч.1 ст.122-5 КУпАП. Вважаючи дії співробітників протиправними він викликав додатковий патруль та склав відносно працівників поліції, які його зупинили, скаргу. Зазначив, що аварійну ситуацію він не створив та діяв відповідно до положень ПДР, при цьому спец-автомобіль поліції проїхав по дорозі без перешкод. Просив суд закрити адміністративну справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу,яка притягується дол. Адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 органом поліції, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, було надано, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт щодо обставин, викладених у протоколі та відеозапис з відео реєстратора співробітників поліції.

Разом із тим, дослідивши наданий суду відеозапис з відео-реєстратору службового автомобілю співробітників поліції, який міститься на оптичному диску, доданому до матеріалів справи, встановлено, що відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті, не відповідають дійсності. ОСОБА_1 дотримався вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху та пропустив спец-автомобіль співробітників поліції, що рухався по вул. Центральній м. Гірське, аварійної ситуації створено не було. При цьому водій спец-автомобілю поліції зупинив службовий транспортний засіб, проїхавши значну відстань.

В письмових поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне порушення та у судовому засіданні ОСОБА_1 надав свідчення, які повністю підтверджуються наданими суду матеріалами відеозапису з реєстратору службового автомобілю.

З огляд на викладене, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 докази, у розумінні ст. 251 КУпАП України суд не визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, тобто у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Враховуючи викладене, співробітниками поліції не враховано об`єктивні обставини справи, що призвело до передчасного складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова