Справа №578/591/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Зеря Ю. О.
Номер провадження 33/816/484/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краснопільського районного суду Сумської області від 23 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , безробітний,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 01.06.2021 року о 15 год. 00 хв. на автодорозі Р-45 між с. Мезенівкою та с. Славгородом керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Дані обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.06.2021 серії ОБ №145121, складеного поліцейським СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП капралом поліції Галушко Євгенієм Володимировичем.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі, викликати в судове засідання та допитати в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 для підтвердження чи спростування факту керування автомобілем.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказував, що суд приймаючи рішення необ`єктивно, неповно з`ясував обставини справи, не звернув увагу на розбіжності в показах свідків, які не відповідають доказам по справі та в зв`язку з тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, то ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати пояснення та докази.

Зазначав, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а на місці водія знаходилась зовсім інша людина, пояснення працівникам поліції про це він надавав, але їх не було зафіксовано в протоколі, тому апелянт відмовився від підпису протоколу, працівниками поліції не було надано копії протоколу ОСОБА_1 , про що він зазначав суду.

Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з рядом порушень, які не дають можливості однозначно зробити висновки про винуватість особи правопорушника, а саме інспектором вказано що водій (без зазначення прізвища, що є обов`язковим згідно Інструкції) керував автомобілем (звертав увагу, що сам факт керування ТЗ саме ОСОБА_1 не зафіксовано ні на бодікамері патрульних, ні підтвердили інші свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 так як він дійсно не керував ним) та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (без обов`язкового зазначення відмовився від медичного огляду чи від огляду спеціальними техзасобами).

Зазначав, що невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його права на захист, адже обвинувачення йому не зрозуміле.

Вважав, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився, від нього на адресу Сумського апеляційного суду надійшла заява, в якій він просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутність, вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив скасувати оскаржувану постанову.

Враховуючи вказану заяву, апеляційний суд вважає можливим розгляд справи здійснювати у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2021 року в судовому засіданні ОСОБА_1 дійсно не був, копія постанови суду йому була направлена 24 вересня 2021 року, дані про отримання даної постанови суду в матеріалах справи відсутні, 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 оскаржив дане рішення в апеляційному порядку.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо постанови судді Краснопільського районного суду Сумської області від 23 вересня 2021 року, яку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив скасувати, а провадження у справі відносно нього , то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 145121 від 01.06.2021, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що він 01.06.2021 о 15 год. 00 хв. на автодорозі Р-45 між с. Мезенівкою та с. Славгородом гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1,2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності 2 свідків (а.с.5);

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, неохайний зовнішній вигляд (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що були присутні під час складання працівником поліції адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом ВАЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу Газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 та від медичного освідування в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку шляхом відмови (а.с.8, 8а);

- письмовими поясненнями працівників Державної прикордонної служби ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 01.06.2021 під час патрулювання між с. Мезенівка та с. Славгород близько 15-00 вони помітили автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, не вписавшись у поворот, виїхав у поле. Підійшовши до водія та з`ясувавши стан його здоров`я, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виявили, що водій перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, мав неохайний зовнішній вигляд, не реагував на зауваження, після чого ОСОБА_2 зателефонував до поліції з метою інформування.(а.с.6,7);

- відеофайлами, з яких вбачається, що у гр. ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та він відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності 2 свідків. (а.с. 10).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати пояснення та докази, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, які містять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками про отримання ОСОБА_7 судових повісток.

Щодо тверджень апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а на місці водія знаходилась зовсім інша людина, пояснення працівникам поліції про це він надавав, але їх не було зафіксовано в протоколі, тому апелянт відмовився від підпису протоколу, працівниками поліції не було надано копії протоколу ОСОБА_1 , про що він зазначав суду, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються письмовими поясненнями працівників Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які своїми підписами підтвердили, що з їх слів записано правильно, підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає та відео файлами, які містяться в матеріалах справи.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з рядом порушень, які не дають можливості однозначно зробити висновки про винуватість особи правопорушника, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки даний протокол відповідає вимогам ст.254 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Щодо тверджень апелянта про те, що невірне та нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його права на захист, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки апелянт не був позбавлений права звернутись за юридичною допомогою.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Краснопільського районного суду Сумської області від 23 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й

оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.