Номер провадження: 33/813/1670/21
Номер справи місцевого суду: 521/7631/21
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 року ' м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року в адміністративній справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси 07 вересня 2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу відповідно до вимог якої, просить суд скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується. Зазначає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, та невідповідністю висновків викладених в рішенні суду обставинам справи.

По-перше, апелянт зазначає, що докази які надавалися представниками поліції, є такими, що не відповідають критеріям належності та допустимості доказів. Зокрема, відсутній підпис ОСОБА_1 , який би свідчив, що вона ознайомлена з його текстом. Також, апелянт зазначає, що при складанні протоколу не було понятих, що підтверджується відсутністю їх підпис у протоколі.

За таких обставин апелянт вважає, що матеріали справи та їх аргументація є сумнівними.

По-друге, ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд в медичному закладі.

По-третє, апелянт вказує, що при первинному поданні матеріалів справи до суду, співробітниками патрульної поліції не було надано матеріалів відеофіксації, що стало підставою для повернення матеріалів справи до управління патрульної поліції в Одеській області для доопрацювання та усунення недоліків.

По-четверте, зазначає, що її не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Розгляд справи було призначено на 15.12.2021 року на 12:00 год.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явился, про дату, час та місце розгляду справи апелянт була повідомлена належним чином.

15.12.2021 року представником апелянта адвокатом Туровець О.В. було подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебування представник на лікарняному з підозрою на COVID-19.

Частинами першою - третьою статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

14.02.2019 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 9901/43/19, зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного документу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.

Матеріалами справи, зокрема відомостями клопотання про відкладення розгляду справи, не підтверджується наявність електронного цифрового підпису у вказаному клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того відміткою на вказаному клопотанні про відкладення розгляду справи підтверджується відсутність електронного цифрового підпису зазначеного електронного документу.

Також апеляційний суд звертає увагу на відсутність будь-яких доказів щодо перебування представника на лікарняному.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, апеляційний суд відхиляє подане представником ОСОБА_1 адвокатом Туровець О.В. клопотання про перенесення розгляду справи.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також, бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги "Про Правила дорожнього руху" України передбачена статтею130 КУпАП.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 N 1395 (далі - Інструкція N 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Наказом МВС України, МОЗ України N 1452/735від 09.11.2015 (далі - Інструкція N 1452/735).

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №145408 від 14.05.2021 року вбачається, що 13.05.2021 року водій ОСОБА_1 керувала автомобілем МАЗДА, номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Гастелло 90А у місті Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння (результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу ДРАГЕР склав 1,61%), чим порушила вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З аналізу відеозапису, який був наданий працівниками поліції, вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції під час патрулювання, оскільки упрацівників поліції виникла підозра про перебування транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді з огляду на явні пошкодження автомобіля. Після зупинки водія, працівники поліції звернули увагу на особливість поведінки водія, порушення мовлення, а тому у них було достатньо підстав для вирішення питання щодо перевірки наявності алкогольного сп`яніння.

Так, чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).

Згідно ч. 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням норм законодавства у зв`язку з відсутністю свідків, оскільки матеріали справи містять відеозапис вказаних дій, що виключає необхідність залучення працівниками поліції свідків в даному випадку.

Подія зафіксована на портативний відеореєстратор 1124, 1253, а отже наявність присутності двох свідків не обов`язковою.

Інструкція розділяє ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Так Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаки сп`яніння поліцейськими мають виявлятися під час спілкування з водієм, виходячи з його поведінки.

В своїх доводах, апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутні достатні докази його вини, а також зазначив що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно ст. 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення

У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини правопорушення й вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно зі ст. 251 КУпАП, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, результатами алкотесту ДРАГЕР та відеозаписом, доданим до матеріалів справи.

Тому, інші доводи апеляційної скарги, а саме щодо сумніву взагалі проведення огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, так як ці доводи не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9а ПДР і не свідчать про невідповідність складеного щодо нього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, вказані доводи судом розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер "Alcotest 6810" проводився за згодою ОСОБА_1 , яка мала можливість, у разі незгоди з використання вказаного приладу пройти такий огляд в медичному закладі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.

Апеляційний суд відхиляє також доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проходження огляду у медичному закладі, оскільки вказане суперечить матеріалам справи, а саме наявному такому направленні на а.с. 7.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Крім того, вказані доводи судом розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КпАП України.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки. Доводи апеляційної скарги не містять жодної конкретної обставини або доказу щодо незаконності судового рішення, в них зазначені лише формальні посилання на нібито неправильні висновки суду, тобто ці доводи є голослівними та надуманими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок Малиновського районного суду м. Одеси викладений у постанові про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Князюк