33/804/93/21
242/4865/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Єдиний унікальний номер 242/4865/20
Номер провадження 33/804/93/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року м. Маріуполь
Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І., за участю секретаря Мацегора М.М., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 20 січня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив та заяву про відкладення розгляду справи не надіслав. Тому справа розглянута у його відсутність.
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Постановою судді від 20 січня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що до протоколу не додано належних доказів, що саме він був водієм та рухався на транспортному засобі. Тому вважає, що він не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення. Крім того в протоколі не роз`яснено йому права, передбачені ст. 55, 56, 59 Конституції України, не вказано чи притягувався він раніше до адміністративної відповідальності протягом року, не зазначені відомості про те чи погоджувався він на використання газоаналізатору «Драгер 6810» та який цифровий показник проміле алкоголю в крові він показав.
Стверджує, що при використанні газоаналізатора «Драгер 6810» у працівників поліції був відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про його повірку, докази того, що він дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому працівники поліції не повідомили йому про порядок застосування газоаналізатора, не заповнили форму направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наведену в додатку до Інструкції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та не запропонували для огляду медичний заклад. Зауважує, що огляд проводив не лікар закладу охорони здоров`я.
Крім того вказує, що до протоколу не долучено акт огляду, до якого вносяться результати огляду на стан сп`яніння, який складається у двох примірниках, один з яких вручається водію.
Зазначає, що при його огляді свідки не були присутні, протокол складений не уповноваженими особами на його складання. До того ж огляд проведено особою, яка має спеціальне звання (звання рядовий не є спеціальним).
Також вказує, що транспортний засіб не був затриманий на строк до вирішення справи, що свідчить про відсутність факту його керування даним транспортним засобом.
Вказані порушення закону судді проігнорував. Більш того, не задовольнив його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про відкладення судового засідання для залучення захисника, про виклик та допит свідків, чим були порушені його права на захист.
ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надіслав. Тому справа розглянута у його відсутність.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви суду
Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, що мають функцію фото і кінозйомки , відеозапису та іншими документами.
Вказані вимоги закону суддею дотримані у повному обсязі.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, достатньо повно мотивувавши свій висновок у судовому рішенні.
Так суддя обґрунтовано послався на відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 470778 від 20 жовтня 2020 року про обставини вчинення правопорушення, у тому числі пояснення самого ОСОБА_2 про те, що він вживав лікарняну настойку; письмові пояснення свідків, в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням газоаналізатору «Драгер 6810», результат якого склав 0,38% проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому відображено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із використанням вказаного газоаналізатору і ОСОБА_1 погодився з результатом 0,38%; відеозапис цих обставин.
Протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 254 КУпАП. Його зміст містить всі відомості, які повинні в ньому бути, передбачені ст. 256 КУпАП та необхідні для його розгляду. Права ОСОБА_1 роз`яснені. Слід зауважити, що зміст протоколу не передбачає пропозицію водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В ньому фіксується результат такого огляду.
Згідно п. 7, розділу 1; п. 5 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. На вимогу водія поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
З наданих до протоколу доказів вбачається, що вказані вимоги Інструкції поліцейськими не порушені. ОСОБА_1 був згоден на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер 6810», не вимагав надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про його повірку і був згоден з результатом, що засвідчив особистим підписом в акті його огляду на стан сп`яніння.
Протокол складений уповноваженою на то посадовою особою органів внутрішніх справ (національної поліції), зазначеною у п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП.
Не відсторонення водія від керування транспортним засобом, не є підставою для його звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Вказаними доказами спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 з цих привидів.
Не заслуговують на увагу і апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення його прав на захист при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду 26 листопада 2020 року. Справа була призначена до розгляду 10 грудня 2020 року, але з поважних причин розгляд відкладений на 20 січня 2021 року, про що 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 був повідомлений у встановленому законом порядку. 20 січня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його бажанням ознайомитись з матеріалами справи та залучити захисника (а.с. 13,14, 16, 17).
Зваживши таку процесуальну поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов правильного висновку про бажання останнього уникнути відповідальності, оскільки йому було відомо про наявність в суді справи, він мав достатньо часу для реалізацію своїх прав в суді. Але умисно намагався затягнути розгляд справи, очікуючи сплив строку притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП. За таких обставин апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення його прав при розгляді справи, передбачених ст. 268 КУпАП, також є безпідставними.
Відповідно до п. 2.9а ПДР водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.
Таким чином, при судовому розгляді адміністративної справи суддею дотримані норми КУпАП, порушення, які тягли б скасування судового рішення не встановлені. Тому апеляційні доводи ОСОБА_1 є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 20 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І.