Справа № 459/2866/21 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 33/811/1590/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Сопронюка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року,

встановив:

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, непрацюючого на

АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він, 05 вересня 2021 року о 09:03 год., на вул. Радехівській у м. Червонограді Львівської області, керував автомобілем «Renault Premium» н.з. НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6820», що підтверджується тестом №125258 від 05 вересня 2021 року. Результат огляду становить - 0,94 % проміле, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Бабій В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, а також судом при розгляді справи нез`ясовано усіх фактичних обставин справи. Зазначає, що ним було подане заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №125258 від 05.09.2021 р., у якому вказано про необхідність закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано жодного свідка, у присутності яких підтверджено факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Апелянт зазначає, що відеозапис не може вважатися належним доказом, так як проведений небезперервно. Крім того наголошує на те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його участі та його захисника, що є грубим порушенням його конституційних прав.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Сопронюка Г.М. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125258 від 05.09.2021, який ОСОБА_1 підписав та вказав, що випив пляшку пива; роздруківкою з приладу «Drager», відповідно до якої ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Drager» і результат тесту 0,94 %о, що засвідчив своїм підписом ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; тестуванням на алкоголь до протоколу №125258, результат тесту 0,94 ‰; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2021 року; рапортом працівника поліції від 05 вересня 2021 року; відеозаписом події та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо відсутності двох свідків на місці огляду на стан сп`яніння, такі є безпідставними з огляду на вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції, згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 05 вересня 2021 року, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Щодо покликань апелянта в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності та у відсутності його представника, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення участі його в апеляційному розгляді, на який ОСОБА_1 не з`явився.

Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА