Справа №: 297/1841/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., розглянувши подання начальника Берегівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області Кішковський В.Ф., щодо вирішення питання про давність виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.09.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник Берегівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області Кішковський В.Ф. звернувся до суду з поданням щодо вирішення питання про давність виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.09.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .

В поданні зазначено, що 25.09.2019 року до Берегівського РВ №1 з питань пробації надійшла на виконання постанова Берегівського районного суду від 12.09.2019 року стосовно ОСОБА_1 на яку накладено адміністративне стягнення у виді 120-ти годин суспільно корисних робіт. Постанова набрала законної сили 24.09.2019 року та порушниці було надіслано виклик на 02.10.2019 року до Берегівського РВ з питань пробації для постановки на облік та вручення направлення до відбування суспільно корисних робіт, однак за викликом в зазначений день остання не з`явилась. Далі, 02.10.2019 року під час відвідування адреси місця проживання порушниці з метою встановлення причин неявки та вручення виклику до Берегівського РВ №1 з питань пробації, остання за вище зазначеною адресою не знаходилась, двері у помешкання ніхто не відчинив, із слів сусідів встановлено, що ОСОБА_1 після виїзду її співмешканця ОСОБА_2 до Угорщини на сезонні роботи, більше за даною адресою не з`являлась точна адреса та місце її перебування на даний час не відомі.

15.10.2019 року Берегівськй РВ №1 з питань пробації звернувся з поданням до Берегівського районного суду для вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови суду, але відповідно до постанови суду від 07.11.2019 року особова справа та матеріали подання було повернуто до відділу. Далі починаючи з 28.11.2019 року Берегівським РВ №1 з метою становлення адреси місця проживання ОСОБА_1 було вжито ряд заходів в результаті яких, місце перебування останньої встановити не вдалось. 11.01.2020 року до Берегівського РВ Державної виконавчої служби було скеровано листа з метою подальшого вжиття вичерпних заходів передбачених ч.1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо скерування матеріалів до суду для оголошення розшуку ОСОБА_1 , але постановою Берегівського районного суду від 09.04.2020 року у задоволенні подання відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції про оголошення порушниці в розшук було відмовлено.

Так, станом на 06.12.2021 року постанова Берегівського районного суду від 12.09.2019 року стосовно ОСОБА_1 з об`єктивних причин залишається без виконання більше двох років, у зв`язку з відсутністю за місцем проживання та неможливістю встановити адресу перебування останньої.

У зв`язку з відсутністю порушника за місцем проживання, з`ясувати причини та обставини, які б могли свідчити про його ухилення від відбування адміністративного стягнення, також встановити не вдалося, в зв`язку з чим просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення.

Представник Берегівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, що визначено ст.298 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Берегівського районного суду ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Вказана постанова набрала законної сили та прийнята Берегівським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» до виконання.

Згідно подання начальника Берегівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, виконати дану постанову не представляється можливим, оскільки невідоме місце перебування ОСОБА_1 ..

Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України,ст.19ЗаконуУкраїни «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в ст.80 КК України, яка регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ч.1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) 3 роки у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) 5 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше 5 років за тяжкий злочин; 4) 10 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше 10 років за особливо тяжкий злочин; 5) 15 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років за особливо тяжкий злочин.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Як встановлено судом, постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана.

Виходячи із викладеного та неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 303 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п.п.13.13., 13.14. Порядку виконання адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року №474/5, ст. 80 КК України, ст. ст.23, 298, 303, 304,305 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Берегівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області Кішковський В.Ф., щодо вирішення питання про давність виконання постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.09.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення призначеного постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Іван ІЛЬТЬО