П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ААБ № 292833 від 06 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , працюючого в ТОВ «ДАНІКОМ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП (далі протокол),

У С Т А Н О В И В:

відповідно до протоколу, 06 листопада 2021 року о 08:20 год. в м. Біла Церква по вул. Гризодубової, 57, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21013 з д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим в праві керуванні транспортним засобами, постановою Благовіщенського районного відділу ДВС у Кіровоградській області № 28519888 від 12 березня 2018 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що не був обізнаним про тимчасове його обмеження в праві керування транспортними засобами, заборгованість з аліментів сплатив, до органу виконавчої служби не з`являвся.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із ч. 3 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Отже, альтернативних покарань, аніж позбавлення права керування транспортними засобами, вказаною нормою не установлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, установив такі обставини.

Згідно із рапортом, 06 листопада 2021 року о 08:39 год. зупинено транспортний засіб ВАЗ 21013 з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , за порушення ПДР та виявлено, що він тимчасово обмежений в праві керуванні транспортним засобами, постановою Благовіщенського районного відділу ДВС у Кіровоградській області № 28519888 від 12 березня 2018 року.

Відповідно до постанови державного виконавця Благовіщенського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Філіпа Н.В. від 12 березня 2018 року у ВП № 28519888, встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно із виконавчим листом № 2-289, виданим 23 серпня 2018 року.

Вона мотивована тим, що у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, що перевищує суму періодичних платежів за шість місяців.

Отже, зазначені докази свідчать, що дійсно 06 листопада 2021 року о 08:20 год. в м. Біла Церква по вул. Гризодубової, 57, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21013 з д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим в праві керуванні транспортним засобами, постановою Благовіщенського районного відділу ДВС у Кіровоградській області № 28519888 від 12 березня 2018 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки в його діях є подія і склад вказаного адміністративного правопорушення.

Суддя звертає увагу ОСОБА_1 , постанова Благовіщенського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Філіпа Н.В. від 12 березня 2018 року у ВП № 28519888, про обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами винесена 12 березня 2018 року і до моменту складання протоколу пройшло більш ніж три роки.

Вказаного часу, більш ніж достатньо, щоб про неї дізнатися.

Однак, як свідчать надані матеріали, ОСОБА_1 до 12 березня 2018 року систематично не сплачував аліменти, та після не цікавився виконавчим провадження відносно примусового їх стягнення.

За таких обставин, суддя критично відноситься до його показів про те, що він не був обізнаний про обмеження його у керуванні транспортними засобами, оскільки така необізнаність сталася виключно з його вини.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують адміністративне стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання ОСОБА_1 , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення мінімального адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-ІХ від 15 грудня 2020 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270 грн.

Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2 270 х 0,2 = 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 3 ст. 126 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська