Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2182/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий 03.11.2001 року Олевським РВ УМВС, працюючого завідувачем клубу с. Андріївка, , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 377011 від 02.12.2020 року вбачається, що 02.12.2020 року о 20 год. 30 хв. в с. Сущани, по вул. Покровська, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «СHEVROLET LACETТI», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 02.12.2021 року він свій власний автомобіль залишив на узбіччі, оскільки спустило колесо. Стверджує, що в подальшому він не керував автомобілем. Незважаючи на його заперечення працівники поліції склали відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила факт, що вона була свідком під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснила, що наявне в матеріалах справи письмове пояснення вона не надавала та не підписувала.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП України визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Жодних належних та допустимих доказів про порушення ОСОБА_1 02.12.2020 року вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху в матеріалах справи до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Суд не приймає до уваги як доказ письмове пояснення ОСОБА_2 від 02.12.2020 року, яке додано до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила факт, що вона була свідком під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також стверджує, що вона не була присутня при освідуванні чи пропозиції ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, суд не приймає до уваги письмове пояснення свідка ОСОБА_3 , яке додається до протоколу, оскільки з наявного диску відеозапису вбачається, що на місці зупинки автомобіля свідки взагалі були відсутні. З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та його зупинили працівники поліції під час руху. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який наявний в матеріалах справи, не підписаний свідками та не засвідчує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відповідно до копії постанови серії БАА № 070545 від 02.12.2020 року, яка знаходиться в матеріалах справи, працівником поліції 02.12.2020 року було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн, але при цьому підпис ОСОБА_1 про отримання копії постанови відсутній та відсутній запис про відмову особи від підпису та отримання постанови.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Крім того, даний протокол не підписаний ОСОБА_1 та у ньому зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності від підпису відмовилась в присутності двох свідків. При цьому зазначена у протоколі в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні не підтвердила факт, що вона була свідком під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП чи його освідування.

Згідно із ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно за ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з огляду на вищевикладене, аналіз доказів свідчить, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 289 КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар