Справа№464/513/21
пр.№ 3/464/466/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 109706 від 03 січня 2021 року, ОСОБА_1 , 02 січня 2021 року біля 22.40 год. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , нецензурно виражався в її сторону, кричав, викидував речі через вікно, ламав меблі в квартирі, на зауваження не реагував.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та надав суду пояснення про те, що між ним та його матір`ю ОСОБА_2 02 січня 2021 року близько 22:40 год виник короткочасний конфлікт, оскільки їй не подобається, що він постійно грає у комп`ютерні ігри, однак ніяких протиправних дій відносно неї не вчиняв. Вказав, що спеціалістом і заробляє гроші.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні вказала, що звернулась до правоохоронних органів, оскільки побоюється, що у її сина є залежність від комп`ютерних ігр. Просить не притягувати її сина до адміністративної відповідальності, оскільки між нею та сином мав місце конфлікт, який був короткочасним та на даний час повністю вичерпаний, претензій до нього не має, допомоги працівників поліції не потребує.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненення потерпілої, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

На думку суду, зі змісту диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вбачається, що не кожне психологічне насильство може завдати або завдає шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні терміновий забороненний припис серія АА №18051 від 02.01.2021 не містять доказів такого насильства. В судовому засіданні потерпіла ствердила, що меблі її син не ламав, речі не викидав. До матеріалів справи долучені її письмові пояснення, у формі оцінки ризиків зазначено про те, що заявниця просить вилікувати її сина від залежності ігрового характеру.

Отже, судом з`ясовано, що між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його матір`ю - потерпілою ОСОБА_2 мав місце конфлікт, тим самим сукупність досліджених доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 не застосовував до матері домашнє насильство і його дії не виходили за межі конфліктної ситуації. Зворотнього суду не надано, а самостійно збирати докази суд не має права, оскільки обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджуються те, що ОСОБА_1 вчинив по відношенню до ОСОБА_2 домашнє насильство будь-якого харектеру.

Згідно із ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тобто вказана стаття закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Ю.Горбань