Провадження № 3/161/530/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм Центру перевезення пошти Волинської дирекції АТ «Укрпошта» -

за ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області з УПП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113042 від 15.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 15.12.2020 року о 17.56 год. в м.Луцьку, перехрестя вул.Дубнівської та вул.Глушець, керуючи автомобілем «Opel Astra», днз. НОМЕР_1 , під час стоянки на перехресті перед світлофором об`єктивно не вжив заходів, щоб не допустити його самовільного руху, не поставив на стоянкове гальмо, внаслідок чого автомобіль здійснив самовільний рух та зіткнувся в заді з стоячим автомобілем «БМW» Х6, днз . НОМЕР_2 , від чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив п.15.12. ПДР за, що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. До протоколу додаються пояснення свідків, схема ДТП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №156096 від 15.12.2020 року вбачається, що 15.12.2020 року о 18.00 год. в м.Луцьку по вул.Карпенка-Карого, Дубнівська водій автомобіля «Opel Astra», днз. НОМЕР_1 ОСОБА_1 скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на автомобіль «БМW»Х6, днз. НОМЕР_2 , що стояв, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 "а" ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113041 від 15.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 15.12.2020 року о 17.56 год. в м.Луцьку, перехрестя вул.Дубнівської та вул. Глушець керував автомобілем «Opel Astra», днз. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням спеціально технічного приладу Алкотест «Drager» 7510. Результат 1,82 проміле, тест №250. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезову водію. Своїми діями порушив п.2.9 а ПДР за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих правопорушень заперечив, суду пояснив, що він багато років працює на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу в групі експлуатації транспорту м.Луцьк Центру перевезення пошти Волинської дирекції АТ «Укрпошта». 15.12.2020 року у вечірню пору доби він завершив роботу, поставив службовий автомобіль, здав маршрутний лист, пройшов після рейсовий огляд, пересів у свій автомобіль «Opel Astra», днз. НОМЕР_1 , та поїхав на вул.Ковельську в м.Луцуьку забрати з роботи свою дружину, і вже потім вони разом поїхали до м.Ківерці де і проживають. По дорозі до м.Ківерці, в с.Дачне Ківерцівського району був зупинений працівниками поліції, які йому повідомили, що він вчинив ДТП та втік з місця події. З поліцією також прибули якість люди (чоловік та жінка), на автомобіль яких він начебто здійснив наїзд. Почали оформляти якісь документи, запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, він погодився, оскільки не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Тест йому давали проходити тричі, при цьому, що перші два рази результат був негативний. Потім працівники поліції сказали, щоб він очікував, бо інший екіпаж поліції має привезти інший прилад, і коли вже він проходив тест в третій раз на тому приладі, що підвезли інші патрульні, то результат вже був 1,82 проміле. У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що оскільки вперше перебував у такій ситуації, то не знав як йому діяти, оскільки алкоголю не вживав, як не вчиняв і ДТП, оскільки на його автомобілі відсутні будь-які ушкодження.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Мозольська О.М. суду подала письмове клопотання з викладеними підставами для закриття провадження у справі. Зокрема вказала, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113042 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та серії ДПР18 №156096 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП не відповідають вимогам ст.256 КУпАП та Розділу ІІ та ІХ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, оскільки в них не вказано особу потерпілого; не вказано свідків ДПТ; до протоколу не додано пояснення свідків; є розбіжності щодо місця ДПТ; не вказано особу, яка складала схему ДТП; на схемі відсутній запис про вул.Глушець, оскільки саме про неї йде мова в протоколі та у верхньому рядку схеми ДПТ, як про місце ДПТ; не вказано автомобілі, які були учасниками ДТП; не вказано місцерозташування автомобілів, які були учасниками ДПТ; не позначено місце зіткнення; та інші. На звороті схеми ДТП, в переліку пошкоджень автомобіля «БМВ» Х6 днз. НОМЕР_2 вказано вмятіна переднього номерного знаку, що не є механічним пошкодженням автомобіля, оскільки номерний знак не є невід`ємною комплектуючою часиною автомобіля, а встановлюється на автомобілі після державної реєстрації та видається установою реєстрації т/з, а не виробником т/з (п.30.2 ПДР). Тобто, відсутні будь-які механічні пошкодження автомобілів, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Щодо правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП пояснила, що як вбачається із протоколу та письмових пояснень свідків, свідками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не можуть бути належними свідками, оскільки вони є зацікавленими особами, так як із іншим наявних протоколів серії ДПР18 №113042 та серії ОБ №156096, складених в той же день 15.12.2020 року вбачається, що гр. ОСОБА_2 , ніби-то є потерпілою особою, оскільки за її версією з вини ОСОБА_1 сталося ДТП та її автомобілю завдано механічних пошкоджень. Вважає, що вказана особа не може бути об`єктивним свідком, оскільки є прямо зацікавленою особою. Аналогічна ситуації із свідком ОСОБА_3 , який очевидно є її знайомою людиною, оскільки прибув разом з нею у її машині. Враховуючи те, що при огляді її клієнта на стан алкогольного сп`яніння не було свідків події, а були зацікавлені особи, вважає, що такий огляд у відповідності до ст.266 КУпАП є недійсним. Також, повідомила, що дії працівників поліції, які змушували її клієнта тричі проходити тест на місці зупинки, є неправомірним і грубим порушенням процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції «натягували» докази, наявності у її клієнта алкоголю в крові, оскільки згідно першої роздруківки приладу «Драгер» у її клієнта був від`ємний результат, згідно другої роздруківки того самого приладу «Драгер» у її клієнта спочатку вказується 0 проміле алкоголю, а потім раптово аж 1,82 проміле, що практично є неможливим. Вказала, що її клієнт на підприємстві, де працює водієм, проходить перед рейсові та після рейсові огляди водіїв лікарем. 15.12.2020 року її клієнт був на робочому місці і здійснював доставку пошти по м.Луцьку, що стверджується маршрутним листом за 15.12.2020 року. Згідно журналу огляду за 15.12.2020 року значиться прізвище її клієнта, якого після рейсу в кінці дня оглянув лікар і зробив відповідну відмітку про те, що він здоровий. Також, покликаючись на судову практику Європейського суду з прав людини пояснила, що обов`язок по доказуванню вини її клієнта покладається на суб`єкта владних повноважень, які складали адміністративні матеріали, чого останніми вчинено не було, а суд не може самостійно збирати докази винуватості її клієнта. На підставі викладеного, просила суд закрити справу у зв`язку з відсутністю складу в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Мозольської О.М., всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Аналогічний порядок оформлення протоколі про адміністративне правопорушення визначений Розділом ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року.

Однак, протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113042 та серії ОБ №1156096 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП не відповідають наведеним вище нормативно-правовим актам. Зокрема, під час їх дослідження судом встановлено, що в них відсутні істотні для такого виду адміністративних правопорушень дані, а саме: не вказано особу потерпілого; не вказано свідків ДПТ; до протоколу не додано пояснення свідків; є істотні розбіжності щодо місця ДПТ; схема ДТП не підписана посадовою особою, яка її склала; на схемі ДТП не зображено вул.Глушець, як про місце ДПТ як про це вказано в протоколі; на схемі ДТП не вказано та не зображено місце розташування автомобілів, які були учасниками ДТП; не позначено місце зіткнення.

Не зазначення працівниками поліції в протоколах, зазначених вище відомостей є грубим порушенням Розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, в якому детально зазначено, що має бути зображено на схемі ДТП (п.4 Розділу ІХ) та чого у цьому випадку виконано не було.

Наведені порушення не дають достатніх підстав дійти беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9А Правил дорожнього рухуУкраїни, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.266 КУпАП- особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду

Відповідно до вимог ч.6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду,визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України,Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).

Огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 ст.266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч.5 ст.266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків, свідками під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на думку суду не можуть бути належними свідками, оскільки із наявних протоколів, складених в той же час вбачається, що гр. ОСОБА_2 є потерпілою особою, а свідок ОСОБА_3 , був разом з нею у її машині, що свідчить про те, що вони між собою знайомі люди. На думку суду в неупередженості вказаних осіб як свідків є сумніви.

До матеріалів справи додані дві роздруківки приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння декілька разів, що є грубим порушення процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ні наведеною вище Інструкцією, ні Порядом не передбачено проходження особою тесту на стан алкогольного сп`яніння декілька разів підряд. При цьому, що з роздруківок приладу «Драгер» вбачається, що перший тест показав негативний результат, другий уже показав 1.82 проміле. Не зрозумілим для суду є необхідність у проходженні ОСОБА_1 повторних тестів. Суд вважає, що працівники патрульної поліції діяли в супереч ст.19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно журналу огляду перед рейсових та після рейсових оглядів водіїв Волинської дирекції АТ «Укрпошта» за 15.12.2020 року, де працює ОСОБА_1 , вбачається, що 15.12.2020 року в кінці дня, після рейсу його оглянув лікар і зробив відповідну відмітку, що ОСОБА_1 прибув з рейсу в задовільному стані, що у свою чергу виключає перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

За відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо вчинення особою адміністративного правопорушення та визнати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 22.07.2019 року (справа №757/2757/16-а), що саме орган чи посадова особа, яка склала постанову чи протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана довести його склад в діях особи щодо якої вони складені.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини(далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …»

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо працівника поліції у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію»та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, працівник поліції, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Отже, аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цього правопорушення й порушенні пункту 2.9.а Правил дорожнього рухуУкраїни.

Жодних доказів в розумінні ст.251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.

ОСОБА_1 категорично заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1статті 7 КУпАП).

У справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейський суд з прав людини зазначив, що взяти судом на себе функції сторони обвинувачення, щодо самостійного відшукування докази винуватості особи, становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики Європейського суду з прав людини можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд.

У такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук