Справа№ 953/2720/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1

за ч.2 статті 173-2 КУпАП

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 068716 від 08.01.2021року, ОСОБА_1 08.01.2021року о 12.00 год. за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вичинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав, висловлювався нецензурною лайкою, кидався у бійку, на зауваження не реагував, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю.

ОСОБА_1 до суду з`явився, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №068716 від 08.01.2021року заперечував.

Від потерпілої ОСОБА_2 22.02.2021року надійшла заява, в якій вона відмовляється бути потерпілою та до свого чоловіка ОСОБА_1 не має ніяких претензій.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

В якості доказу вчинення правопорушення до протоколу додані заява ОСОБА_2 , в якій вона просить вжити заходів щодо свого чоловіка та пояснення ОСОБА_2 , в яких вона описує події 08.01.2021року, однак суд не приймає зазначені документи в якості доказу з врахуванням поданої до суду заяви ОСОБА_2 від 22.02.2021р.

Наявні в справі пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не приймаються, оскільки з цих пояснення вбачається, що дані особи не були очевидцями подій, а лише засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 173-2 ч. 2, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Бородіна