Справа №587/2378/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/816/558/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 22.11.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 22.11.2021 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за те, що він 11.11.2021 року близько 10-00 год. в АДРЕСА_2 , за місцем мешкання дружини вчинив по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 22.11.2021 року, скасувати, постановити нову постанову, якою провадження відносно нього закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що ним по відношенню до дружини ОСОБА_2 11.11.2021 року неправомірних дій вчинено не було, з серпня 2021 року вони мешкають окремо і перебувають у процесі розлучення, дружина проживає у матері у АДРЕСА_2 разом з їх спільним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким дружина забороняє йому бачитись.

Наголошував, що 11.11.2021 року він приїхав побачитись з сином, дружина почала кричати та з`ясовувати відносини, з метою уникнення конфлікту він взяв за руку сина ОСОБА_4 і пішов з ним прогулятись у напрямку лісу, коли повернулись з прогулянки біля двору чекали працівники поліції, він віддав сина ОСОБА_4 дружині, а працівниками поліції було складено на нього протокол про адміністративне правопорушення за ст..173 КУпАП.

Зазначав, що на його прохання запросити свідками сусідів, йому було відмовлено, тому він відмовився підписувати протокол.

Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно нього складено на основі пояснень дружини ОСОБА_2 , в яких вона вказувала те, що викликала поліцію оскільки її чоловік ОСОБА_1 в черговий раз при дитині почав з`ясовувати з нею стосунки і погрожував відібрати дитину.

Зазначав, що обставини домашнього насильства, описані в протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно дружини, а й про можливість завдання шкоди її психічному здоров`ю, яка в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Вказував, що будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи не містять.

Також, апелянт вважав, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив задовольнити її вимоги, позицію потерпілої ОСОБА_2 , яка просила постанову суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суддя міськрайонного суду дав об`єктивну та належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, зокрема на вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 199916 від 11.11.2021, згідно якого 11 листопада 2021 року близько 10-00 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , за місцем мешкання дружини вчинив по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

З даним протоколом про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був ознайомлений, від надання будь яких пояснень та ознайомлення з матеріалами справи та отримання його копії відмовився. При цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції від ОСОБА_1 не надходили (а.с.1);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , згідно якого 11.11.2021 року близько 10 год. ОСОБА_1 вчинив з нею сімейну сварку та ображав нецензурною лайкою в присутності дитини (а.с.3);

- формою вивода АРМ 102 (а.с.4);

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 даними під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, згідно яких вона пояснювала, що з серпня 2021 року вони з ОСОБА_1 мешкають окремо і перебувають у процесі розлучення. 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 приїхав за адресою її проживання в с.Писарівка, щоб поспілкуватися з сином ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона з дитиною була біля двору, ОСОБА_1 почав висловлювати їй претензії, що вона не ввічливо з ним розмовляє, що не шанує його, потім схватив дитину і побіг з ним до лісу. Вона злякалася, зайшла в двір, щоб залишити візочок і викликати поліцію. Потім сама побігла в ліс шукати дитину. Коли знайшла їх то ОСОБА_1 почав нецензурно висловлюватися на її адресу, погрожувати що відбере дитину. Він постійно тисне на неї психологічно, принижує її честь і гідність, скандали відбуваються на очах у дитини. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що над нею чиниться домашнє насильство. Вона реально боїться за свій психологічний стан та психологічний стан дитини та свої матері. При складанні протоколу її чоловіку було повідомлено час і місце розгляду справи в суді в її присутності , хоч він і відмовився підписувати протокол. Дані пояснення потерпіла підтримала в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Враховуючи досліджені докази в сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_2 , а саме: умисному вчиненні дій психологічного характеру - висловлювання на адресу ОСОБА_2 нецензурної лайки та погроз, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному стану здоров`я останньої та кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги апелянта, стосовно, того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено на основі пояснень дружини ОСОБА_2 , в яких вона вказувала те, що викликала поліцію оскільки її чоловік ОСОБА_1 в черговий раз при дитині почав зясовувати з нею стосунки і погрожував відібрати дитину, то вищезазначені доводи апелянта були предметом детального дослідження в суді першої інстанції.

Доводи ОСОБА_2 , що обставини домашнього насильства, описані в протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно дружини, а й про можливість завдання шкоди її психічному здоров`ю, яка в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку, є необгрунтованими та спростовуються положеннями ч.1 ст. 173-2 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року.

Доводи апеллянта про те, що будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи не містять не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки жодним чином не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладено, будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Сумського районного суду Сумської області від 22.11.2021 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 22.11.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.