Справа № 201/57/21
Провадження № 3/201/898/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої заступником начальника Філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 грудня 2020 року о 16 годині 50 хвилини, керуючи автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_1 , рухалась на перехресті пр. Дмитра Яворницького та вул. Володимира Вернадського в напрямку вул. Гоголя в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху та перестроюванні праворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував попутно справа. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення визнала частково та пояснила, що в час та місці зазначені в протоколі, вона рухалась вниз по пр. Дмитра Яворницького та повернула ліворуч на перехресті з вул. Володимира Вернадського в напрямку вул. Гоголя в м. Дніпрі, де зупинилась на трамвайний коліях, в місці перехрещення з дорогою. Оскільки попереду у напрямку її руху по смузі стояли інші автомобілі та наближався трамвай по коліям, вона вирішила перестроїтись правіше в крайню смугу, у зв`язку з чим подивилась у дзеркало заднього виду та впевнилась в тому, що автомобіль «Ніссан» зупинився перед трамвайними коліями, після чого почала перестроюватись, однак відбулось зіткнення, при якому контактна взаємодія відбулась у праві передні двері її автомобіля «Шкода» з переднім лівим крилом автомобіля «Ніссан». Також вона може додати, що на даний час її страхова компанія вже відшкодувала шкоду завдану потерпілій стороні.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, пояснив, що, керуючи автомобілем «Ніссан», він, як і попередній водій, рухався у тому ж напрямку на перехресті означених доріг, де зупинився перед трамвайними коліями та відновив рух, якому нічого не заважало, оскільки у його напрямку, по правій крайній смузі, нікого не було. При цьому перед відновленням руху він бачив зліва автомобіль «Шкода», однак не міг припустити, що останній здійснить перестроювання праворуч, оскільки його водієм не було подано відповідного світлового покажчику повороту, а тому він вважав, що безперешкодно продовжує рух, проте водій ОСОБА_1 перестроїлась праворуч, у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись, що призвело до наслідків, які настали.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 18 грудня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось під час зміни напрямку руху та перестроюванні зліва направо водієм ОСОБА_1 , в той момент коли в попутному напрямку справа наближався водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, на якому зафіксовані обставини даної пригоди зіткнення між автомобілями «Шкода» та «Ніссан»; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 029447 від 18 грудня 2020 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна подія. Так, з відтвореного відеозапису судом встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що в місці перехрещення дороги з трамвайною колією водій автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_1 , здійснюючи маневр перестроювання зліва направо, не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого почав змінювати напрямок руху без попереднього подання відповідного світлового покажчику повороту на суміжну справа смугу, по якій, відновивши рух після зупинки на стоп-лінію, наближався водій автомобіля «Ніссан», д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого траєкторії руху останніх перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 18 грудня 2020 року, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов, обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Отже, водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху праворуч повинна була переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в тому числі тим, що слідували в попутному напрямку по суміжній справа смузі, в разі чого не відбулась би дорожньо-транспортна подія. Тобто, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги при зміні напрямку руху та перестроюванні з лівої смуги у суміжну смугу справа, по якій слідував прямо водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим в даній дорожній ситуації саме дії правопорушниці знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, так як остання при здійсненні маневру зміни напрямку руху праворуч повинна була переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення.

При цьому суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в її діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній лише рухався в напрямку, що був обраний ним раніше, при цьому він не міг запобігти дорожньо-транспортній пригоді, оскільки водієм ОСОБА_1 не було подано відповідного попереджувального сигналу, який повинен був бути поданий перед перестроюванням світловим покажчиком повороту.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Ніссан».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, а також те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності усвідомила протиправність своєї поведінки та є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст. 22 КУпАП, звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з чим згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко