Справа № 541/3267/21
Номер провадження3/541/1033/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Ситник О.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління держпродспоживслужби в Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягався,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000081 від 18.11.2021 року, слідує, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: 18.11.2021 року о 10 год. 30 хв. в торговій точці, яка знаходиться за адресою: вул. П. Мирного, 16, м. Миргород Полтавської області зафіксовано правопорушення:

температурний скринінг працівників перед початком зміни не проводиться (п. 1 Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р.);

на вході до закладу місце для обробки рук спиртовмісним антисептиком з концентрацією активнодіючої речовини понад 60 % для ізопропілових спиртів та понад 70 % для етилових спиртів не облаштовано (п. 2 Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р.);

працівники закладу на момент перевірки знаходилися без одягнених засобів індивідуального захисту та одноразових рукавичок (пп. 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236, п. 7 Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р.);

маркування тимчасове біля місць постійного скупчення людей відсутнє (пп. 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236, п. 5 Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р.);

рідке мило, паперові рушники відсутні в санвузлі (п. 8 Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р.);

вологе прибирання з використанням миючих засобів та деззасобів не проводиться (п. 8 Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р.).

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що підприємницька діяльність ним припинена, про що надав до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якого 07.09.2020 року підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена. Також надав фотоматеріали, якими підтверджує, що виявлені порушення під час перевірки були усунені.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

В своєму запереченні особа що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що відносно нього незаконно складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки підприємницька діяльність ним припинена, про що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якого 07.09.2020 року підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі №815/1071/16 «висновки, викладені в акті перевірки щодо встановлення порушень платником податків, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки. Думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, повинна оцінюватися судами із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обгрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника податків або актами перевірки його контрагентів. Відповідно, судове рішення щодо правомірності сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом платнику податків, не може мотивуватися виключно даними акту перевірки цього платника податків або його контрагентів, або даними звірок, якщо ці дані обґрунтовано заперечуються платником податків та при цьому не підтверджені іншими доказами, зібраними у справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не підтверджено факт порушення ОСОБА_1 вимог Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 р., Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 44-3, 245, 247, 251, 254, 256, 268, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник