ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., за участю представника Слобожанської митниці Держмитслужби Тиндика М.В., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Хурсенка Сергія Олександровича, розглянувши матеріал про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 483 МК України, -
18.09.2020 в провадження суду надійшли матеріали про притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 на митному посту були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу через декларанта ФОП ОСОБА_2 як підстави для переміщення товарів документів (інвойс№3 від 03.04.2020), що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів (товару №2) та неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч 1 ст. 483 МК України, а саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Хурсенко С.О. в судовому засіданні з протоколом про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 не погодився та просив провадження про порушення митних правил відносно останнього закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Письмові заперечення та докази в його обґрунтування долучені до матеріалів справи.
Представник Слобожанської митниці Держмитслужби Тиндик М.В. в судове засідання з`явився, подання митниці підтримав та просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил України та призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 483 МК України.
Суд, вислухавши думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,представника митниці, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
За диспозицією ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ, або інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, чи документів одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Тобто, основним безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, зокрема полягає у переміщенні або вчиненні дій з метою переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю, в тому числі шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.
Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
У складеному протоколі про порушення митних відносно ОСОБА_1 не зазначено, як саме він вчинив дії спрямовані на переміщення товарів «дошки з деревини дуба, виготовлені з деревини, що була у використанні» з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу через декларанта ФОП ОСОБА_2 , як підстави для переміщення товарів документів ( інвойс № 3 від 03.04.2020 року), що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів ( товару № 2 ) та неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
Згідно роз`яснень, які містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005р. №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» - підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Відповідно до інвойс № 3 від 03.04.2020 року по контракту № 5 відправлявся товар вироби столярні та теслярські, будівельні матеріали: дошка яка була у використанні ( дубова) арт. 100-300, 300-3500Ю 10-20. Товщина 100-300 мм, ширина 300-3500 мм, довжина 10-20 мм. Загальна кількість 10,3 м3.
Таким чином, найменування товарів дошка з дуба, яка була у використанні співпадає як у інвойсі, так і у рішенні. Декларантом були подані всі наявні документи та надана достовірна інформація.
Згідно відповіді на адвокатський запит Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства № 07-11/1159 від 30.11.2020 року продукція, що виготовлена з деревини, яка була в використанні не підпадає під дію Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» від 08.09.2005 № 2860-IV.
Відповідно до висновків експерта Сумської ТПП № В-24 від 15.05.2020 р. та № В-25 від 21.05.2020 р. ТОВ «Гаут-Інвест» виготовлює брус, дошку, яка була у використанні з деревини будівель побудованих на початку ХХ віку.
Зазначене підтверджується довідками Шилівської сільради Зінківського району Полтавської області від 17.12.2019 р. та Пекарської сільради Конотопського району Сумської області від 15.01.2020 р.
Крім того, відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» від 08.09.2005 № 2860-IV лісоматеріали - деревні матеріали, які добуваються шляхом розподілу на частини звалених дерев та деревних колод (уздовж або поперек) для подальшого використання або переробки.
Відповідно до зазначеного ГОСТ термін деревний хлист це очищений від сучків стовбур поваленого дерева без відокремлених від нього прикореневої частини і вершини.
Згідно постанови КМУ від 21 грудня 2005 р. N 1260 «Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій»
Для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагентства заяву за встановленою Агентством формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів).
Такими чином, лісоматеріалом є виготовлення т.зв. «нових» дошок та інших частин із свіжозрубаних дерев та їх частин, для експорту яких необхідно отримання сертифіката про походження матеріалів, а експортований Товар № 2 (який являє собою виріб із деревини, що була у використанні в якості деревяних комор у сільській місцевості), на думку суду не може належати до категорії «лісоматеріалів».
Згідно з Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 № 761, заготівля лісоматеріалів здійснюється виключно на підставі лісорубного або лісового квитка як спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, які видаються органами Держлісагентства власникам лісів або постійним лісокористувачам відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Власники старих комор із деревини жителі сіл Сумської та Полтавської областей, які здійснили їх продаж ТОВ «Гаут Інвест» для розбирання, виконували правомочності з володіння /користування/ розпорядження своїм майном, а не як власники лісів/постійні лісокористувачі.
Окрім того, відповідно до пояснень до товарної позиції 4407 до неї включаються лісоматеріали, які не обов`язково повинні мати прямокутний (чи квадратний) поперечний переріз або однаковий поперечний переріз по всій довжині виробу. В той же час, згідно з абзацом 4 пояснень до товарної позиції 4407 до неї не включаються: (f) вироби столярні та теслярські будівельні деталі (товарна позиція 4418).
Відповідно до ст. 280 КУпАП та ст.489 МК України, при розгляді справи про правопорушення митних правил підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення (тобто час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст.251 КУпАП та ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, в тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
В матеріалах справи не містять доказів порушень ОСОБА_1 митних правил.
Відповідно до ст.458 МК України та ст.9 КУпАП, протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності, наявність вини є невід`ємною ознакою суб`єктивної сторони будь якого адміністративного правопорушення.
Виходячи з норми ч.1 ст.483 МК України, а також роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 року, суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу. При цьому, за змістом ст.10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Аналізуючи докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» не підтверджується.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 , відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Вищенаведене узгоджується із положеннями ст. 527 та ст. 528 МК України, згідно яких у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.
У разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.
Керуючись ст. 483 ч.1, 486, 489, 495, 522, 527, 531 МК України, ст.ст.247, 283 КУпАП України, суд, -
Закрити провадження по справі про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя -