Справа № 461/9150/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1814/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн 00 коп.

Згідно з постановою судді, 01.11.2021 близько 02 год 10 хв ОСОБА_1 являючись барменом та відповідальною особою від керівництва в бар-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у м. Львові на вул. Дорошенка, 8 допустила роботу закладу після 23:00 год, чим порушила вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та протоколу комісії з ТЕБ і НС № 44 від 28.10.2021.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції винесена без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи.

Звертає увагу на те, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено та не надано доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності у розумінні ст. 55 ГК України, що істотно впливає на встановлення наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, не можуть нести працівники таких суб`єктів господарювання, так як вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання, у якому працюють.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в порушенні особою (яка є суб`єктом правопорушення) правил щодо карантину людей, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», в редакції яка діяла на час вчинення правопорушення, з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на усій території України встановлено карантин.

Згідно з протоколом № 44 від 28.10.2021 позапланового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій, визначено, що на території Львівської міської територіальної громади з 00:00 год 30.10.2021 встановлюється червоний рівень епідемічної небезпеки.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 793440 01.11.2021 близько 02 год 10 хв ОСОБА_1 являючись барменом та відповідальною особою від керівництва в бар-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 допустила роботу закладу після 23:00 год, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 та протоколу комісії з ТЕБ і НС № 44 від 28.10.2021.

Однак, до зазначеного протоколу працівниками поліції не було долучено жодних належних та допустимих доказів про те, що саме ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність з надання послуг, а також те, шо така є фізичною особою-підприємцем чи доказів того, що ОСОБА_1 працевлаштована у бар-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В ході апеляційного розгляду встановлено, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, зокрема відсутні пояснення свідків, які б підтвердили порушення вимог закону, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 793440 01.11.2021 за відсутності інших доказів, не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення.

Крім того, з доданих до матеріалів справи апелянтом письмових доказів, а саме: витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код 26 від 26 листопада 2021 року, довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 № 2 від 20.11.2021, яка здійснює господарську діяльність в бар-кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 не є суб`єктом підприємницької діяльності та не перебуває в трудових відносинах з орендарем приміщення бар-кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 , докази здійснення нею діяльності в приміщенні вказаного закладу відсутні.

Отже, доводи ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вважає такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та заслуговують на увагу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зібрані у справі докази не достатні для висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.