ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/263/21 Справа № 185/7473/20 Суддя у 1-й інстанції - Щербина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Коло і К», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 07.10.2020 року, з 15.00 год. до 15.30 год., знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , стукав металевим предметом у вхідні двері адвокатської контори «Адвокат», кричав та погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , на зауваження інших громадян припинити порушувати спокій громадян не реагував.

Крім того, 23.10.2020 року, об 14.00 год., знаходячись за адресою вул.. Шевченко, 51 в м. Павлограді, Дніпропетровської області, в холі приміщення Павлоградського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, на вимогу поліцейських припинити свої хуліганські дії, почав ображати останніх, тобто злісно не підкорився законній вимозі поліцейських під час виконання ними службових обов`язків.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи особою у відношенні якої встановлено заборонний припис, а саме заборона в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_3 30.09.2020 року, 01.10.2020 року, 02.10.2020 року та 04.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 влаштовував сварки з колишньою дружиною ОСОБА_3 , тобто не виконував терміново заборонний припис.

Також, ОСОБА_1 , 23.10.2020 року, об 14.00 год., знаходячись за адресою вул.. Шевченко, 51 в м. Павлограді, Дніпропетровської області, в холі приміщення Павлоградського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, почав висловлюватись на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, ображати останніх, на зауваження щодо припинення порушувати громадський порядок не реагував.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року. Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що не отримував ані судової повістки, ані повідомлення на свій телефон, про розгляд судової справи було невідомо як і про день і час розгляду справи. Про те що справа розглядалась і винесена постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності йому стало відомо 21 січня 2021 року від дільничного інспектора, який зателефонував і попросив забрати у нього постанову суду від 18 листопада 2020 року, тобто більш ніж через два місяці після засідання суду. 22 січня 2020 року при ознайомленні з матеріалами справи в суді, з метою оскарження постанови суду, він не знайшов підтвердження направлення інформації в будь-якому вигляді, про час розгляду справи. Вважає, що суд порушив його права згідно ст. 268 КУпАП розглянувши справу без його участі не надавши змоги давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання і інше, передбачене законодавством.

При розгляді даного факту суд не врахував відсутність свідків які б підтвердили те, що записано в протоколі; відсутність підтверджених будь-яких матеріальних і моральних збитків; різні показання самої ОСОБА_2 ; порушення строків складання адміністративного протоколу, передбаченого ст. 254 КУпАП. Так зване правопорушення було здійснено 07 жовтня 2020 року, а протокол складений 15 жовтня 2020 року, не зважаючи на те, що саме 07 жовтня 2020 року він давав пояснення з цього приводу.

Зазначає, що суд, при наявності таких документів, різних показань, пропуску строків складання протоколу, навіть не намагався об`єктивно встановити наявність з його боку різних погроз в адресу ОСОБА_2 , переніс в постанову дані з протоколу про адміністративне правопорушення і визнав його винним, чим порушив вимоги ст. 245 та ст. 252 КУпАП.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи позицію апелянта, яка зводиться до того, що він не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, а також те, що повістку до суду він не отримував, тому у відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановленихзаконом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП.

Як слідує з постанови місцевий суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП, взяв за доказ його винуватості протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №672392 від 15 жовтня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №672320 від 23 жовтня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №672319 від 23 жовтня 2020 року, рапорти працівників поліції, копією термінового заборонного припису від 30 вересня 2020 року, поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , копії заяв потерпілої ОСОБА_3 ,

Так, згідно протоколів, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 07.10.2020 року, з 15.00 год. до 15.30 год., знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , стукав металевим предметом у вхідні двері адвокатської контори «Адвокат», кричав та погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , на зауваження інших громадян припинити порушувати спокій громадян не реагував.

Крім того, 23.10.2020 року, об 14.00 год., знаходячись за адресою вул.. Шевченко, 51 в м. Павлограді, Дніпропетровської області, в холі приміщення Павлоградського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, на вимогу поліцейських припинити свої хуліганські дії, почав ображати останніх, тобто злісно не підкорився законній вимозі поліцейських під час виконання ними службових обов`язків.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи особою у відношенні якої встановлено заборонний припис, а саме заборона в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_3 30.09.2020 року, 01.10.2020 року, 02.10.2020 року та 04.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 влаштовував сварки з колишньою дружиною ОСОБА_3 , тобто не виконував терміново заборонний припис.

Також, ОСОБА_1 , 23.10.2020 року, об 14.00 год., знаходячись за адресою вул.. Шевченко, 51 в м. Павлограді, Дніпропетровської області, в холі приміщення Павлоградського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, почав висловлюватись на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, ображати останніх, на зауваження щодо припинення порушувати громадський порядок не реагував.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

У відповідності до диспозиції ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та припустився процесуальних порушень.

Так, суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 , про місце й час розгляду справи, розглянув справу за його відсутністю, а відтак порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП в якій зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №672392 від 15 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП був складений 15 жовтня 2020 року, хоча події мали місце 07 жовтня 2020 року, що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП в якій зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказані вище протоколи про адміністративні правопорушення були складені за відсутністю свідків, які б змогли підтвердити обставини вчинених адміністративних правопорушень. Пояснення ОСОБА_1 були надані саме 07 жовтня 2021 року, але протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №672392 від 15 жовтня 2020 року з невідомих причин був складений 15 жовтня 2020 року, тобто поза межами строків, встановлених ст. 254 КУпАП.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою ст. 44, ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, ч. 3 ст. 178, ст.ст. 185, 185-1, ст.ст. 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 42-2, ч. 1 ст. 44, ст.ст. 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, ч. 1 ст. 185-3, ст.ст. 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, ст.ст. 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, ст.ст. 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п`ятиденний строк, ст.ст. 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що всі протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 були розглянуті без участі останнього та поза межами строків передбачених ч. 2 ст. 277 КУпАП, а саме 18 листопада 2020 року.

Вищевказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185, ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП.

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

На підставі вищевикладеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року як таку що винесена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року- скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко