КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/379/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Мельниченко Л.А.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

за участю особи, щодо якої закрите провадження ОСОБА_1 ,
захисника Пономарьова А.О.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
представника потерпілої Санченка Р.Г.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 13 жовтня 2019 року близько 15 години 10 хвилин, керуючи автомобілем «HyundaiSonata» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по бульвару Перова в м. Києві, перевищував встановлені обмеження швидкості, максимальну швидкість на вказаній ділянці дороги та при виникненні небезпеки у вигляді автомобіля «Toyota Corolla» з номерним знаком НОМЕР_2 , не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla» з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт вважає, що судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив належним чином та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 138088 від 21 серпня 2020 року був складений на підставі висновку експерта № 19/12/1-35/36-СЕ/20 від 06 квітня 2020 року, в той час, як відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому апелянт звертає увагу на те, що наведений протокол було складено через 10 місяців з моменту виникнення ДТП, в той час як відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_2 протокол було складено відразу на місці ДТП після того, як працівниками поліції було повно та всебічно оцінено ситуацію та взято до уваги пояснення всіх учасників ДТП на підставі чого вони дійшли до єдиного вірного висновку щодо виключної винуватості ОСОБА_2 у ДТП.

ОСОБА_1 вказує, що не погоджується із висновком експерта № 19/12/1-35/36-СЕ/20 від 06 квітня 2020 року, у зв`язку з чим він звернувся до судового експерта ОСОБА_3 із заявою про призначення авто технічного дослідження.

Так, апелянт звертає увагу на те, що за результатами проведення авто технічного дослідження судовим експертом ОСОБА_3 складено висновок № 49 від 15 вересня 2020 року, відповідно до якого з технічної точки зору саме дії водія ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП.

Крім того ОСОБА_1 вказує, що момент небезпеки, який висвітлений у висновку експерта № 19/12/1-35/36-СЕ/20 від 06 квітня 2020 року є неприпустимим, оскільки момент небезпеки виникає тільки тоді, коли він дійсно створює небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, а не в момент коли маневр тільки розпочався, як зазначено у наведеній експертизі.

Також апелянт зазначає, що не мав змоги побачити небезпеку в момент коли водій ОСОБА_2 тільки почала здійснювали маневр розвороту, оскільки в попутному для ОСОБА_2 напрямку руху в її смузі руху перебували і інші транспортні засоби, які мали намір здійснити маневр повороту ліворуч, відтак, як вказує ОСОБА_1 , огляд четвертої смуги попутного руху був для нього закритий.

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пономарьова А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілу ОСОБА_2 та її представника Санченка Р.Г., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд повно, всебічно і об`єктивно з`ясував усі обставини справи, та прийняв законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин, причиною виникнення ДТП, що сталася на бульварі Перова в місті Києві 13 жовтня 2019 року стало невиконання водієм автомобіля «Hyundai Sonata» ОСОБА_1 пунктів 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «ToyotaCorolla» під керуванням ОСОБА_2 .

Наведені обставини встановлені на підставі належного дослідження доказів, отриманих під час розгляду справи.

Так, відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 06 квітня 2020 року № 19/12/1-35/36-СЕ/20, в даній дорожній обстановці не відповідали вимогам ПДР України як дії водія ОСОБА_1 , так і дії водія ОСОБА_2 і така невідповідність з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Оцінюючи наведений доказ, суд обґрунтовано визнав його належним та допустимим, оскільки експертиза була проведена на підставі судового рішення, експерту, який попереджений про кримінальну відповідальність, були надані всі необхідні дані для повного проведення дослідження, сторони провадження мали змогу сформулювати та поставити перед експертом свої запитання, крім того кваліфікація експерта не викликає сумнівів.

Як вбачається із матеріалів справи, експерт, який давав висновок, в суді першої інстанції підтвердив його. Сторони провадження могли задати експерту запитання.

Тому суд вірно зазначив у постанові про відсутність вважати підстав наведений висновок неповним чи необ`єктивним.

Також суд у своєму рішенні мотивував, чому він не приймає як доказ на підтвердження невинуватості, наданий стороною захисту висновок експертного дослідження від 15 вересня 2019 року № 49. Як вірно зазначив суд, за наявності певних розбіжностей між висновком експертизи від 06 квітня 2020 року № 19/12/1-35/36-СЕ/20, з яким не погодилася сторона захисту, та висновком експертного дослідження сторони провадження не заявляли клопотання про проведення додаткової, повторної, комісійної чи комплексної експертизи.

Апеляційний суд зазначає, що жоден доказ немає наперед встановленої сили і оцінюється судом у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, суд мотивував своє рішення не лише наведеним висновком автотехнічної експертиза, але й іншими доказами: схемою місця ДТП, поясненнями учасників події, відеозаписом із камери спостереження.

Повторно дослідивши всі докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що сукупність порушень ОСОБА_1 пунктів 12.4, 12.9 б), 12.3 ПДР України одночасно з порушеннями ПДР України ОСОБА_2 , встановленими постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2020 року, стали причиною ДТП.

Як видно із відеозапису з камери спостереження, встановленої на ділянці дороги, де сталася пригода, у ОСОБА_1 була можливість уникнути зіткнення шляхом об`їзду перешкоди у виді автомобіля «ToyotaCorolla» під керуванням ОСОБА_2 , який перебував у статичному стані. Такий маневр був би безпечним, оскільки поряд інших транспортних засобів на ділянці дороги в дві смуги для руху транспорту, однієї смуги для руху громадського транспорту та додаткової смуги для виїзду транспорту на бульвар Перова, не було. Однак перевищення допустимої швидкості не дало ОСОБА_1 можливості своєчасно відреагувати на дорожню обстановку та уникнути зіткнення з автомобілем «ToyotaCorolla».

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року про визнання ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун