ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/195/21
Єдиний унікальний № 334/7024/20 Головуючий в 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши клопотання захисника Пузіна Д.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке викладено в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 28 листопада 2020 року о 21 год. 10 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 316, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись перехрестю вул. Північне шосе - вул. Південне шосе в м.Запоріжжя, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду (бордюрний камінь). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

28.01.2021 року захисник Пузін Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що копію постанови отримано 18.01.2021 року, тому строк підлягає поновленню. По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення захиснику Пузіну Д.М. строку на апеляційне оскарження постанови судді з огляду на наступне.

Відповідно до норм, викладених у статті 289, частині 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 049012 від 28.11.2020 року, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Ленінському районному суді м. Запоріжжя 11.12.2020 року, міститься його підпис.

Після отримання вищевказаного матеріалу 03 грудня 2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя відносно ОСОБА_1 суддею було призначено справу до розгляду на 10 грудня 2020 року. У судове засідання на 10.12.2020 року від захисника Пузіна Д.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його занятістю, ОСОБА_1 на 10.12.2020 року викликався у дане судове засідання у встановленому законом порядку. Розгляд справи був відкладений на 21 грудня 2020 року на 09 годину 10 хвилин, про що було повідомлено ОСОБА_1 шляхом надіслання телефонограми на його мобільний телефон, про що свідчить телефонограма суду першої інстанції (а.с.17), однак 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, ніяких клопотань та заяв до суду не подав.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, вказану справу судом першої інстанції 21.12.2020 року розглянуто без його участі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 285 КупАП, 21.12.2020 року у передбачений законом триденний термін, ОСОБА_1 було направлено копію постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020 року.

Апеляційну скаргу захисник Пузін Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав лише 28.01.2021 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду майже через два місяці. Захисник Пузін Д.М. в клопотанні щодо поновлення йому строків на апеляційне оскарження не наводить ніяких доводів, щодо того, з яких підстав він не міг оскаржити постанову суду у визначений законом строк, окрім того, що він отримав постанову суду 18.01.2021 року.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

На підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

В клопотанні щодо поновлення строків на апеляційне оскарження інших доводів, які заслуговують на увагу, окрім вказаних, щодо того, з яких підстав захисник Пузін Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 не міг оскаржити постанову суду у визначений законом строк, апелянт не наводить.

З наведеного вище вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо вищевказаної події щодо нього, йому було відомо про стан та перебіг справи, він отримав виклик до суду на 21.12.2020 року, а зважаючи на те, що відповідно до ст.277 КУпАП справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, відкладення розгляду справи, судом обґрунтовано прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 01 жовтня 2015 року №5-103кс15, для особи, яка оспорює рішення, ухвалене за викликом цієї особи, але без її участі, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.

Посилання захисника Пузіна Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 на той факт, що оскаржувану постанову суду ним було отримано 18.01.2021 року, зважаючи на обізнаність ОСОБА_1 про стан та перебіг справи, в даному випадку, на строки апеляційного оскарження не впливає і саме по собі не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Інші докази, які могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення захиснику Пузіну Д.М. , який діє в інтересах ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 21.12.2021 року стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

відмовити захиснику Пузіну Д.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року, у зв`язку з чим повернути йому апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 334/7024/20