П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1427/21

06 грудня 2021 року смт Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, яка працює директором будинку культури с. Раковець,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Директор будинку культури с. Раковець ОСОБА_1 30 жовтня 2021 року о 22 год 08 хв в приміщенні будинку культури у с. Раковець, допустила проведення розважального масового заходу - дискотеки, чим порушила вимоги абзацу 4 підпункту 4 пункту 3-5 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні, яке відбулося 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що працює директором будинку культури в с. Раковець. Вказала, що дійсно 30 жовтня 2021 року о 22 год проводила такий масовий захід, як дискотеку, однак проводила таку дискотеку, як благодійний захід з метою збору коштів для утримання безпритульних тварин. Також зазначила, що такий захід був запланований заздалегідь, а тому немала можливості його скасувати, оскільки їй не було відомо про введення карантинних обмежень саме з 00 год 30 жовтня 2021 року.

У судове засідання призначене на 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 не з`явилася, будучи своєчасно сповіщеною про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується її особистим підписом у розписці, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, не подала будь-яких клопотань чи заяв, а також положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, відповідно до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не є обов`язковою за умови належного повідомлення такої про дату розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

У п. 116 рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі "Вергельський проти України" (заява N 19312/06) зазначено: "розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів".

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» за №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» за №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Диспозиція норми ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 4 пункту 3-5 пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 зі змінами та доповненнями на час вчинення правопорушення на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється проведення всіх масових (розважальних, спортивних, соціальних, рекламних та інших) заходів, крім офіційних спортивних заходів, включених до Єдиного календарного плану фізкультурно-оздоровчих та спортивних заходів України, та матчів командних ігрових видів спорту професійних спортивних клубів без глядачів за умови дотримання учасниками таких заходів відповідних санітарних і протиепідемічних заходів та здійснення обов`язкового щоденного контролю за станом здоров`я учасників, заходів з атестації здобувачів, заходів з оцінювання якості освіти.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доводиться матеріалами справи, зокрема:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №131274 від 02 листопада 2021 року (а.с.1);

- рапорт помічника оперативного чергового відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 31.10.2021 року (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30 жовтня 2021 року (а.с.3);

- довідкою про результати розгляду повідомлення про порушення умов карантину від 03 листопада 2021 року (а.с.4);

- матеріалами відеофіксації правопорушення, яке мало місце у с. Раковець у будинку культури 30 листопада 2021 року (а.с.5).

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей, передбачених абзацом 4 підпункту 4 пункту 3-5 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року зі змінами та доповненнями, які були чинними на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини справи, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст. 33, 40-1, 44-3, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, який слід стягнути на р/р UA0009676; отримувач - ГУК в Ів.-Фр.об./Ів.-Фран р-н/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету - 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету- "Адміністративні штрафи та інші санкції".

Стягнути з ОСОБА_1 454 грн судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський