Справа № 162/653/21 Провадження №33/802/829/21 Головуючий у 1 інстанції:Цибень О. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Клубука О.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02.10.2021 о 18 год. 05 хв. в с. Ветли по вул. Поліська керував мотоциклом SHINERAY, без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідала обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та у медичному закладі відмовився в режимі безперервної відеозйомки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, а тому суд безпідставно розглянув справу за його відсутності, а тому суд безпідставно зазначив протилежне в оскаржуваній постанові. Вказує на те, що матеріали справи не містять даних про те, що він був присутній при складанні протоколу. Також зазначає, що поліцейський ОСОБА_3 не виписував направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідній медичній установі. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 03.12.2021, яка міститься в матеріалах справи (а.с.27). Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Клубука О.П., який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи місцевим судом, оскільки Любешівським районним судом Волинської області ОСОБА_1 не надсилалось повідомлення про час та місце розгляду справи.

Вказана обставина стверджується повідомленням від 06 жовтня 2021 року, згідно якого, у зв`язку з відсутністю коштів на відправку поштової кореспонденції, Любешівський районний суд зупиняє направлення учасникам судового процесу копій судових рішень, судових повісток та повідомлень (а.с.16).

При цьому суддя розглянув справу без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи Любешівським районним судом Волинської області, а справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП та права ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Любешівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 02.10.2021 о 18 год. 05 хв. в с. Ветли по вул. Поліська керував мотоциклом SHINERAY, без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідала обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та у медичному закладі відмовився в режимі безперервної відео зйомки, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483368 від 02 жовтня 2021 року (а.с.1), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано ознаки сп`яніння останнього: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідала обстановці, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписами з бодікамер працівників поліції, на яких також зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.9), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.2), направленням (а.с.3), а також іншими матеріалами справи.

Так, згідно відеозаписів які містяться у матеріалах справи, убачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована належним чином.

Так, згідно вказаного відеозапису, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с.9).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є будь-які фактичні дані та показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що повністю та об`єктивно підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

Отже, вищенаведеними доказами у справі повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та накладає на ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп., сплата якого передбачена п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов