Справа № 163/2324/21
Провадження № 3/163/1256/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши направлений відділенням поліції №1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області протокол серії ГР №006660 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.443 КУпАП

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Федеративної Республіки Німеччина, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 08.09.2014

в с т а н о в и в :

Поліцейським СРППВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області складено протокол, про те що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), 02.09.2021 року о 20 год. 15 хв. перебуваючи на території України в селі Старовойтове не пройшов самоізоляцію терміном 10 днів починаючи з 29.08.2021, чим порушив положення Постанови КМ України №1236 від 09 грудня 2020 року (із змінами).

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), не з`явився, судом вживалися всі доступні засоби повідомлення особи про дату та час судового засідання, а саме: неодноразово здійснювалася публікація на офіційному веб-сайті Любомльського районного суду Волинської області.

Інформація про призначені до розгляду судові справи розміщена у вільному доступі на офіційному сайті «Судова влада». Згідно електронного сайту Любомльського районного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В свою чергу, суддя використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про розгляд справи. Враховуючи, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), не з`явився до суду за викликом, не повідомив про причини неявки, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, на підставі ст.268 КУпАП справа розглянута без його участі.

Під час розгляду справи встановлено таке.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зміст ч.1 ст.44-3 КУпАП свідчить про її бланкетний характер, тобто порушені особою правила передбачаються не самою цією нормою, а містяться в положеннях іншого законодавства, а тому потребує обов`язкової вказівки про конкретну заборону/обмеження, регламентовану поведінку, визначені відповідним пунктом (підпунктом) нормативно-правового акту, яким установлюється правила карантину, і які саме порушила особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, вказуючи в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, працівником поліції не зазначено який саме пункт нормативного акту він порушив.

Слід зазначити, що суд, в силу наданих йому повноважень, не може самостійно змінювати зміст правопорушення, яке ставиться особі у провину, та кваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги наведені недоліки протоколу, які не можуть бути усунені під час судового розгляду.

Крім цього, згідно із абз.3 п.9 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 строк самоізоляції становить 10 днів для осіб, які здійснили перетин державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них, та розпочинається через 72 години з моменту перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них, крім випадків, передбачених абзацом тридцять шостим пункту 7 цієї постанови.

Таким чином, десятиденний строк самоізоляції для осіб, які перетнули державний кордон, розпочинається через 72 години з моменту перетину ними кордону.

Зі змісту повідомлення про виявлене кримінальне правопорушення від 02.09.2021, встановлено, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 потрапив на території України через пункт пропуску «Ягодин» 29.08.2021, а виїжджав 02.09.2021, однак години в`їзду в Україну не зазначено.

Згідно штампу у паспорті ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вбачається, що він здійснив перетин державного кордону України 29.08.2021 однак годин перетину не зазначено.

З наведених доказів не можливо встановити з якого часу рахується момент перетину кордону.

Відповідно до п. 6 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 з метою протидії поширенню COVID-19 та моніторингу самоізоляції використовується система та її мобільний додаток. Мобільний додаток містить інформацію про серію та номер паспортного документа, дату перетину особою державного кордону, визначене особою місце самоізоляції.

Відповідно до п.п. 5 п. 7 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 Особа, яка підлягає самоізоляції у зв`язку з перетинанням державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них, зобов`язана зареєструватися в системі або встановити та активувати її мобільний додаток. У разі неможливості реєстрації в системі або встановлення такого мобільного додатка особа підлягає обсервації.

Інформацію про неможливість встановити та активувати мобільний додаток, та витягу про внесену інформацію до мобільного додатку у матеріалах справи відсутня.

Згідно абз.12 п.п.3 п.7 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 самоізоляції підлягають особи, які перетинають державний кордон на в`їзд в Україну, крім осіб, які мають документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати), або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або одужання особи від зазначеної хвороби;

Наявність чи відсутність отримання курсу вакцинації матеріали справи не містять.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) суду не надано.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підлягає закриттю через недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно із вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З наведеного вбачаються підстави для висновку про те, що достатніх доказів на вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП правопорушення не здобуто і на розгляд протоколу не надано, а отже в його діях відсутній склад цього правопорушення.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.443 КУпАП щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета