Справа № 183/444/21
№ 3/183/467/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 123 КУпАП,

в с т а н о в и в :

25.01.2021 року о 16 годині 35 хвилин по вул. Спаській, 2а в м. Новомосковську Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «NISSAN Almera», н/з НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому «червоному» сигналі світлофору, в незалежності від положення шлагбауму, чим порушив вимоги п. 20.5 в) Правил дорожнього руху.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 25.01.2021 року о 16 годині 35 хвилин він керував автомобілем «NISSAN Almera Classic», н/з НОМЕР_1 , по вул. Спаській, 2а в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Рухався за фурою, яка перетнула перед ним перший залізничний переїзд, а оскільки вже закрився другий шлагбаум, йому рухатися не було куди, він залишився на переїзді, тому почав вживати заходів для того щоб якнайшвидше залишити залізничні колії, як того вимагають Правила дорожнього руху. З цією метою він вимушений був виїхати на зустрічну смугу руху та почав притіснятися до шлагбауму для того, щоб звільнити зустрічну смугу руху. Потім, як відкрився шлагбаум він поїхав, однак був зупинений працівниками поліції. Додав, що згоден з тим, що він виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив Правила дорожнього руху, однак за це його до відповідальності ніхто не притягував. Також, вважає доводи поліцейських про те, що він їхав на заборонений червоний сигнал світлофора через залізничний переїзд надуманими, оскільки з того боку, з якого стояли працівники поліції видно лише тільки тильну частину світлофора та не видно який саме сигнал горить для водіїв, які перед ним стоять, як і не видно працівнику залізничного переїзду, який сидить в будиночку між залізничними переїздами. Крім того вважає, що відповідальність за ч. 2 ст. 123 КУпАП полягає за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, а не виїзд на нього як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає складений відносно нього протокол помстою працівників поліції за те, що він вимагав від останніх спілкуватися з ним українською мовою. Просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутніcтю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на не визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, встановлена на підставі наступних доказів, досліджених судом:

- протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що 25.01.2021 року приблизно о 16.35 годині вона була черговою на залізно-дорожньому переїзді, який розташований по вул. Спаській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, та стала свідком того, як автомобіль «NISSAN Almera», н/з НОМЕР_1 , здійснив об`їзд колони при зачиненому залізничному переїзді, а потім, як шлагбаум піднявся, поїхав на червоне світло залізничного переїзду, інформація була зафіксована та передана черговому «Укрзалізниці»;

- відеозапису з нагрудної боді камери поліцейського, оглянутого в судовому засіданні, на якому зображено, як водій ОСОБА_1 при увімкненому забороненому червоному сигналу світлофора, після підіймання шлагбауму, почав рух через залізничний переїзд;

- рапорту інспектора СРПП № 4 Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області Папазова І.С. від 25.01.2021 року про те, що 25.01.2021 року під час несення служби на патрульному автомобілі «Skoda», н/з НОМЕР_2 , спільно з старшим сержантом ОСОБА_3 в м. Новомосковську по вул. Спаській, 2а, було зупинено автомобіль «NISSAN Almera», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив рух транспортного засобу на заборонений червоний сигнал світлофору на залізничний переїзд, у зв`язку з чим на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення;

- фототаблиці у вигляді фотознімків, на яких зображено залізно-дорожній переїзд з відмітками, де були розташуванні в момент події транспортні засоби ОСОБА_1 , патрульних поліцейських, місце розташування будиночку між залізничними коліями, де перебувала чергова ОСОБА_2 на залізно-дорожньому переїзді.

Так, відповідно до пункту 20.5 в) Правил дорожнього руху рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. 20.5 в) Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено, останній, хоч і після підняття шлагбауму, але при увімкненому заборонному сигналі світлофора все ж здійснив виїзд на залізничний переїзд. За порушення вказаних вимог правил дорожнього руху й передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 123 КУпАП. З цих же підстав доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях не має складу даного правопорушення, оскільки йому інкримінується виїзд, а не в`їзд на залізничний переїзд, суд вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ані поліцейські, ані працівник залізно-дорожнього переїзду не могли бачити, який саме колір світлофора горів під час того, як він розпочав рух, оскільки світлофор був розташований по відношенню до їх місця розташування тильною стороною, суд розцінює критично, оскільки останнім не надано жодного доказу на підтвердження того, що на даному залізничному переїзді з двостороннім рухом встановлені не попарні світлофори, і які працюють не в синхронному режимі, а відтак на його полосі дозволений був рух.

Доводи ОСОБА_1 про те, що чергова на залізно-дорожньому переїзді ОСОБА_2 з місця, де розташований будиночок між залізничними коліями, не могла бачити зупинку й початок руху його автомобіля спростовуються, окрім іншого, наданими ОСОБА_1 фотознімками, із зображень яких можна дійти висновку про достатню оглядовість прилеглої до нього місцевості. Жодних сумнівів у достовірності пояснень ОСОБА_2 , яка була очевидцем події, у суду не має.

Суд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він вимушений був виїхати на зустрічну смугу руху, щоб не залишатися на першому залізничному переїзді, однак навіть ця обставина не виправдовує його дій щодо руху при увімкненому заборонному сигналі світлофора через інші залізничні переїзди, які розташовані на достатній відстані від першого.

Зазначені ОСОБА_1 обставини, не можуть свідчать про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням наведеного, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, а саме, в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП, а саме у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 123, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий