справа № 415/8690/21
провадження № 3/415/1956/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2021 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська, громадянина України, не працюючого, який не є особою з інвалідністю, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

01 листопада 2021 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в районі будинку 315 по вул. Генерала Потапенко м. Лисичанська перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив п.п.2 п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП визнав повністю, пояснивши, що він дійсно 01 листопада 2021 року допустив порушення, перебуваючи на вулиці без документів, що посвідчують особу. На даний час порушення усунуто, тепер при собі завжди має документи, що посвідчують особу.

У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався надалі такого не вчиняти, про те, що сталося жалкує. Просив суд суворо його не наказувати, оскільки він одружений та на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він офіційно не працює, тимчасово підробляє і сплата штрафу у визначеному санкцією статті розмірі для нього і його родини є взагалі непомірним.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею в судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Згідно рапорту поліцейського УПП в Луганській області ДПП Кирило Ярошенко 01 листопада 2021 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в районі будинку 315 по вул. Генерала Потапенко м. Лисичанська перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив п.п.2 п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п.2 п.2-2 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 та наявний склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

З підпункту 2 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 вбачається, що з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності покарання, його відповідності тяжкості правопорушення та недопущення особистого надмірного тягаря для особи, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив вказане правопорушення, визнав факт порушення умов карантину, щиро розкаявся, надав критичну оцінку своїх дій, порушення усунув, а також враховуючи те, що наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпечності, вчинене правопорушення не спричинило і не могло спричинити істотної шкоди державним і суспільним інтересам та громадянам, зокрема, життю та здоров`ю інших осіб, приймаючи до уваги відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, яка не працює, одружений, в нього на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КупАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, ч.1 ст.44-3, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова