П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Писанець Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП надати не має можливості, згідно довідки Міністерства доходів та зборів

щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого с. 91 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 004775 від 12.01.2021 року, 12.01.2021 року о 12.00 год. було виявлено порушення порядку використання та охорони території і об`єктів природньо-заповідного фонду, а саме ОСОБА_1 здійснював лов риби у ставку, який розташований в межах заказника біля с. Зелений Гай, чим порушив ст. 9, 26 ЗУ «Про природно-заповідний фонд та Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення «Великоанадольський» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає, тому як не знав, що на цьому водосховищі заборонено вилов риби, знаки про заборону відсутні.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст.91 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, з таких підстав.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 91 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснював лов риби у ставку, який розташований в межах заказника біля с. Зелений Гай. При цьому, в матеріалах провадження відсутні докази щодо його знаходження в межах заказника загальнодержавного значення «Великоанадольський».

Додані до протоколу фото, на думку суду, не є належним та допустимим доказом вчинення порушення ОСОБА_1 , оскільки вони не містять часу, дати, місця їх складання, не завірені належним чином уповноваженою особою, не є додатком до протоколу огляду чи іншого процесуального документа, з їх зображення неможливо ідентифікувати особу, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення та водосховища на якому відбувалася подія. При цьому протокол не містить відомостей про застосування засобів фіксації під час його складання, не зазначено фіксуючого пристрію, не надано його сертифікату.

Тобто, враховуючи вищенаведене та норми законодавства, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення даного порушення, є доведеність у сукупності таких обставин: здійснення рибальства в межах територій природно-заповідного фонду та їх охоронних зон.

Отже, адміністративний матеріал не містить жодного належного та допустимого доказу здійснення ОСОБА_1 лову риби в межах заказника.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Факт вилучення знаряддя лову також не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.91 КУпАП, оскільки має бути доведено їх використання для лову.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України обґрунтовані сумніви, щодо винуватості особи мають тлумачитись на користь такої особи.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.91 КУпАП, а всі встановлені судом обставини в своїй сукупності дають змогу зробити висновок про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення

Керуючись, статтями 85, 221, 247, 280, 284, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Писанець