Справа № 404/5857/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

при секретарі Фришко А.Ю.

за участю:

прокурора Зинов`єва М.В.

особи, що притягується до

адміністративної

відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшли з Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, на утриманні малолітня дитина 2018 року народження, працюючої на посаді прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 47-01/102/20 від 24.09.2020 року Кас ОСОБА_2 ,обіймаючи посаду прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури, будучи згідно підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, в установлений законом термін не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупцією (далі НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, після придбання 16.09.2019 року нерухомого майна (будинку), вартістю 259 287 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_3 з`явилася, їй роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі, не визнала. Суду пояснила, що після змін у своєму майновому стані, вчинила всі необхідні дії для подання декларації у необхідні терміни. Не надавати, чи надавати невчасно інформацію про зміни у майновому стані, чи ухилятися від такого обов`язку, вона наміру не мала, як не мала на меті приховувати таку інформацію від уповноважених на те органів. Також до суду надала детальні письмові пояснення.

За наведених обставин, оскільки складений адміністративний протокол не підтверджується доданими до нього доказами в їх сукупності, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Зокрема ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, не внесла інформацію про суттєві зміни в майновому стані, відтак в її діях є склад адміністративного правопорушення, однак зважаючи на рішення Конституційного суду України, норма ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є такою, що не може бути застосовано, тому провадження у справі має бути закрито.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезедента або про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобіганню корупції » корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобігання корупції », завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Так, судом встановлено, що відповідно до наказу прокуратури Кіровоградської області від 15.12.2015 року № 851 к юриста 3 класу ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури.

Згідно підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику;

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, посадова та службова особа органів прокуратури, як суб`єкт декларування має у обов`язковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 набула право власності на частку (27/100) домоволодіння по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу від 16.09.2019 року, який зареєстровано у реєстрі за № 1641.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року 1 921 грн.

Таким чином ОСОБА_1 придбала нерухоме майно (будинок) на суму 259 287 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2019 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених частиною 2 статті 52 Закону, тому у ОСОБА_1 виник обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про суттєві зміни у майновому стані НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб - сайті НАЗК.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані до 27.09.2019 року до 00:00 год., шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua.

Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за фактом придбання (набуття) вищевказаного об`єкта нерухомості подано ОСОБА_1 08.01.2020 року, тобто після дати спливання 10 денного строку подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані гіперпосилання на Декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування відносно подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, необхідні докази того, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення (несвоєчасного повідомлення) про суттєві зміни в майновому стані, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

В той же час, в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що не надавати, чи надавати невчасно інформацію про зміни у майновому стані, чи ухилятися від такого обов`язку, вона наміру не мала, вчинила всі необхідні для подання декларації дії, чому декларації не подалася не розуміє. Крім цього не мала на меті приховувати таку інформацію від уповноважених на те органів. Жодного корисливого мотиву, конкретної мети чи іншого особистого інтересу чи інтересів третіх осіб у несвоєчасному декларуванні суттєвих змін у майновому стані, вона не мала і не мала умислу, спрямованого на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь якого корупційного інтересу.

Разом з тим, матеріали провадження не містять доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану, у даному випадку, мала умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Отже, у даному випадку відсутність умислу ОСОБА_1 , спрямованого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За викладених обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 року № 13-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), низку положень Закону України «Про запобігання корупції» - п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 11, п.п. 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 ч. 1 ч.ч. 2-5 ст. 12, ч. 2 ст. 13, ч. 2 ст. 131, ст. 35, абзаци другий, третій ч. 1 ст. 47, ст.ст., 48-51, ч.ч. 2,3 ст. 52, ст. 65, а також ст. 366-1 Кримінального кодексу України.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, і, відповідно, про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, ч. 2 ст. 172-6, 268, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко