Справа № 162/770/21
Провадження № 3/162/462/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року селище Любешів.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Глинянчук В.Д. з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу, що надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного Волинського загону, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 31-го прикордонного загону,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з 01 по 05 годину 09 грудня 2021 року виконув службові обов`язки чатового недбало, адже офіцер відділу внутрішньої безпеки 6-го прикордонного загону ОСОБА_2 безперешкодно потрапив на територію військового містечка.

ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог наказу МВС № 1261 від 19 жовтня 2015 року, його дії під час досудової підготовки матеріалів кваліфіковано за статтею 178-12 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні правопорушення заперечив, та вказав, що у зв`язку з подіями на білоруському кордоні його було відряджено на посилення охорони державного кордону у Камінь-Каширський район Волинської області. Його військова частина прибула на місце дислокації у село Мукошин Камінь-Каширського району Волинської області, польовий табір було розбито на території місцевої школи. Він виконував охорону у парі з сержантом ОСОБА_3 відповідно до встановленого маршруту. ОСОБА_4 потрапив на територію табору з тилу неогородженої та неосвітлюваної частини шкільного подвір`я у час, коли вони перебували в іншій частині табору.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_1 .

Опитаний в якості свідка ОСОБА_5 у суді пояснив, що 09 грудня 2021 року був старшим зміни по охороні польового табору 31-го прикордонного загону у селі Мукошин Камінь-Каширського району Волинської області. Офіцер внутрішньої безпеки Шубін І. потрапив на територію табору з тилу неогородженої та неосвітлюваної частини шкільного подвір`я у час, коли наряд ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснював обхід поблизу польової кухні.

Свідок ОСОБА_6 , заступник начальника штабу 31-го прикордонного загону, у суді пояснив, що він особисто затверджував маршрут по охороні польового табору у селі Мукошин Камінь-Каширського району Волинської області. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наказ не порушили, за викладених у протоколі обставин вони перебували на маршруті і фізично не могли виявити підполковника ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, законодавство, доходжу висновку про необхідність закриття провадження у справі за реабілітуючою обставиною.

Стаття 172-18 КУпАП, порушення якої ставиться у вину ОСОБА_1 , має дві окремих частини (диспозиції), за кожну з яких встановлено різні санкції. Натомість особою, яка склала протокол, цю обставину не враховано і дії ОСОБА_1 кваліфіковано без вказівки на частину статті 172-18 КУпАП.

Крім цього, диспозиції статті 172-18 КУпАП є бланкетними. Попри це, у фабулі правопорушення відсутня вказівка на конкретні пункт, главу, розділ тощо наказу МВС № 1261 від 19 жовтня 2015 року, у порушенні яких обвинувачується ОСОБА_1 .

У відповідності зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005).

Згідно з статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи наведене у сукупності, доходжу висновку, що суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути неупередженим, безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення тощо, а будь-які сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитись на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за реабілітуючою обставиною на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП через неналежну кваліфікацію його дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 284 КУпАП, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за статтею 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області В.Д. Глинянчук