Справа № 359/9032/20
Провадження № 3/359/13/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі представника за договором особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Гопкало В.В. адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

по відношенню до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

01.11.2020 о 15 год. 45 хв., а/д ПСО - об`їзна м. Києва (Р-03), біля АЗС «Мотто», водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем BMW-316, д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху (повороту) не переконався, що це буде безпечно в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по заду ліворуч в попутному напрямку (при цьому здійснив обгін в дозволеному місці, що призвело до пошкодження двох автомобілів з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом із цим правопорушник у судове засідання забезпечив явку свого представника за договором адвоката ОСОБА_4 .

Адвокат Гопкало В.В. просив суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки його довіритель заперечує свою вину у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і зазначає, що вимоги п. 10.1 ПДР він не порушував, оскільки перед зміною напрямку руху він переконався, що це буде безпечним. Зокрема, увімкнувши показник лівого повороту та переконавшись у безпечності зміни напрямку руху (транспортні засоби у попутному та зустрічному напрямку були відсутні, ОСОБА_2 розпочав виконував маневр лівого повороту на територію АЗС і з моменту виїзду на зустрічну смугу руху до зіткнення рухався не менше 3 сек. В свою чергу, водій автомобіля VOLKSWAGEN ОСОБА_3 почав виконувати маневр обгону його автомобіля, який вже виконував поворот ліворуч, що і стало наслідком зіткнення. Зауважив, що протокол складений відносно ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону. Так, в графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» зазначено «а/д ПСО об`їзд м. Києва (Р-03) біля АЗС «Мотто», без вказівки на адресу місця скоєння ДТП, відповідний кілометр автодороги тощо. Наведене у протоколі визначення місця вчинення адміністративного правопорушення не містить відомостей ні про населений пункт, ні про адміністративно-територіальну одиницю, ні будь-яку іншу адресу у межах якої сталася дорожньо-транспортна пригода, що позбавляє як учасників справи, так і суд конкретно ідентифікувати місце вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того вважав, що винна ОСОБА_2 не доведена та достатніх доказів у порушення ним ПДР України до суду не надано, оскільки складена працівникам поліції схема є необ`єктивною та не відповідає приписам п. 4 розділу IX Інструкції. Адвокат наголосив, що під час складення протоколу, яке відбувалося не на місці ДТП, а через декілька днів після події ДТП у приміщенні поліції, були істотно порушені права його довірителя який є іноземцем тобто не роз`яснення останньому зрозумілою для нього мовою його прав і обов`язків, а також змісту складеного протоколу.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Суддя, встановивши обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення адвоката, вивчивши пояснення учасників ДТП, надані на місці дорожньо-транспортної пригоди, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, вважає, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором поліції повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення правил дорожнього руху. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно із ст. 278 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» зазначається - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), зазначаються свідки події, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тощо.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення. Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №332639 від 04.11.2020, в графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» зазначено «а/д ПСО - об`їзд м. Києва (Р-03) біля АЗС «Мотто», без вказівки на адресу місця скоєння ДТП, відповідний кілометр автодороги тощо. Наведене у протоколі визначення місця вчинення адміністративного правопорушення не містить відомостей ні про населений пункт, ні про адміністративно-територіальну одиницю, ні будь-яку іншу адресу у межах якої сталася дорожньо-транспортна пригода, що позбавляє як учасників справи, так і суд конкретно ідентифікувати місце вчинення адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи, відсутні дані які б вказували, що вказані свідки були встановлені та в останніх відібрані пояснення по суті події ДТП, так само жодний із свідків не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332639 від 04.11.2020, в графі «свідки чи потерпілі».

Крім того, до матеріалів справи приєднана схема ДТП, однак її вивченням встановлена, що вона не відповідає вимогами ч. 4 розділу 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, а саме в порушення вказаної інструкції в схемі ДТП не зазначено: на схемі місця ДТП відсутнє графічне зображення та не зафіксовано сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту (їх наявність є очевидна, так як відбулося зіткнення т/з із значною їх руйнацією). Схема ДТП не підписана особою, яка її склала.

Таким чином, відсутність визначених даних в схемі ДТП є грубим порушенням чинного законодавства.

Суд враховує, що в діях ОСОБА_2 не вбачається порушення Правил дорожнього руху України, який діяв у відповідності до вимог п. 10.1 ПДР України, а протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332639 від 04.11.2020, складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини ОСОБА_2 .

Встановлено, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332639 від 04.11.2020, суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений працівником поліції, без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху, про які вказано в протоколі серії ДПР18 №332639 від 04.11.2020.

З цих підстав, твердження іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , про наявність вини в діях водія ОСОБА_2 у даному ДТП, є безпідставними.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, а згідно ч. 1 ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Зміст протоколу та матеріали справи про адміністративне правопорушення, підтверджують те, що ОСОБА_2 є громадянином Республіки Туркменістан і він не володіє українською мовою, на якій складено протокол. Тобто, інспектором поліції не вжито заходів для залучення перекладача для дотримання прав іноземця який не володіє українською мовою.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні вимог п.10.1 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами, та повністю спростовується матеріалами справи долученими особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства». У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 124 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись: ст. ст.7, 9, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________