Справа № 214/8449/20
3/214/185/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли відСаксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий), громадянина України, не працюючого, знятого з місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №548523 від 26 листопада 2020 року у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 26 листопада 2020 року о 21год. 04 хв. ОСОБА_2 , перебував по вул. Покровській поблизу буд. 7 без документів що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив п. 2 пп.10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього суду не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.44-3 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Суд, дослідивши письмові докази, проаналізувавши їх в сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №548523 від 26 листопада 2020 року слідує, що ОСОБА_2 знаходився на вулиці без документів, що посвідчують його особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи біля буд. АДРЕСА_2 , чим порушив п. 2 пп.10 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

Крім того, судом було досліджено інші письмові докази, а саме:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких він підтверджує, що перебував без документів, що посвідчують особу, оскільки забув їх вдома.

- рапорт інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Халілов Е.І., відповідно до якого 26 листопада 2020 року під час несення служби в складі патруля Буран 116, виявили ОСОБА_2 , який знаходився по вул. Покровська біля буд. 7 у м. Кривому Розі без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Вищезазначене підтверджується також наданим з Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі відеозаписом подій, що відбулися 26 листопада 2020 року за участі ОСОБА_2 .

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №1000-IX від 06 листопада 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ч. 2 ст.44-3, та викладено ч.1 цієї статті зі змінами та доповненнями в наступній редакції: «Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

В розумінні ст. 8 КУпАП суд вважає можливим розглядати справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 44-3 КУпАП і врахувати відсутність обставин, що свідчать про посилення відповідальності за вчинення зазначеного правопорушення.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

У п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), вказано, що на усій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 шляхом викладення в новій редакції.

При цьому, п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 01 серпня 2020 року до 31 грудня 2020 року на території, зокрема, Дніпропетровської області, із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні, карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року №5492-VII зі змінами та доповненнями від 17 червня 2020 року, надано перелік видів документів що, оформлюються із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Так, під час розгляду справи судом також встановлено, що місце, де 26 листопада 2020 року ОСОБА_2 знаходився без документів що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи на вул. Покровській біля буд. 7 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.443 КУпАП, є всі підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 22 КУпАП зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Категорія (поняття) малозначність у даному випадку означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Так, враховуючи особу ОСОБА_2 , характер вчиненого ним правопорушення, яке будь-якої шкоди не спричинило та по своїй суті є малозначним, суд вважає за можливе застосувати положення ст.22 КУпАП та звільнити йоговід адміністративної відповідальності за ст.44-3 ч.1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Виходячи із застосування судом положень ст.22 КУпАП, яка передбачає застосування усного зауваження як заходу впливу та свідчення невідворотності реагування за кожне правопорушення, у тому числі й малозначне, та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.22, ч.1 44-3, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О.І. Євтушенко