Єдиний унікальний номер 317/4059/21
Провадження номер 3/317/1671/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 р. м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Громова І.Б., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08.12.2021 р. о 14.40 год. в Запорізькому районі, с. Наталівка по вул. 8 березня 39, в крамниці «Барбьарис» встановлено факт невжиття заходів з боку старшого продавця ОСОБА_1 щодо нанесення маркування а саме перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше 1,5 метри чим порушив вимоги п.п. 9 п. 2.2 постанови КМУ 1236 від 09.12.2020, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою зазначеною ним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки станом на дату розгляду справи правопорушник обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак до суду не з`явився, до початку судового засідання заяв чи клопотань до суду не надав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд, суд вважає, що відсутні перешкоди для розгляду протоколу за відсутності особи.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю за наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Складом адміністративного правопорушення є сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризуй діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Ознаками адміністративного правопорушення є: діяння; протиправність; суспільна небезпека; загроза громадському порядку; винність; карність.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

При формулюванні фабули протоколу про адміністративне правопорушення посадова особа зазначає, що на її думку ОСОБА_1 не забезпечив нанесення маркування, чимпорушив вимоги постанови КМУ 1236 від 25.12.2020 р. п.п.9 п.2.2, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінет Міністрів України у сфері захисту населення від інфекційних хвороб: розробляє і здійснює відповідні державні цільові програми; забезпечує фінансування та матеріально-технічне постачання закладів охорони здоров`я, органів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємств, установ та організацій, залучених до проведення заходів і робіт, пов`язаних з ліквідацією епідемій, координує проведення цих заходів і робіт; координує та спрямовує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади; укладає міжурядові договори; розробляє та затверджує перелік товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019); розробляє та затверджує перелік товарів, що мають істотну соціальну значущість; встановлює граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі товарами протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або товарами, що мають істотну соціальну значущість, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки; встановлює під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, заборону скуповування та перепродажу за цінами, що перевищують встановлені граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, та/або товарів, що мають істотну соціальну значущість; вирішує інші питання у межах повноважень, визначених законом.

Санкція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

На переконання суду, дії інкриміновані ОСОБА_1 протоколом від 08.12.2021 р. не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В протоколі не зазначено суть правопорушення, чому саме ОСОБА_1 повинен забезпечувати виконання зазначених карантинних заходів в приміщенні магазину.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 , а також того що він взагалі працює в зазначеному магазині.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Свідками є фізичні особи, яким можуть бути відомі будь-які обставини, що мають значення для розслідування і вирішення кримінальної, адміністративної чи цивільної справи.

Суд констатує, що хоча відповідно до фабули протоколу адміністративне правопорушення було вчинено на вулиці, проте жодного свідка адміністративного правопорушення в протоколі не зазначено.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки протокол через наведені вище сумніві з обставин його складання належним та допустимим доказом вважати не можливо, а інші докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відсутні, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 44-3, 283, 284, 287-290 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Б. Громова