Провадження № 3/127/9972/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління Держпраці у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого директором Навчального закладу об`єднання громадян "Вінницька обласна автомобільна школа Всеукраїнської спілки автомобілістів", реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , працюючи на посаді директора Навчального закладу об`єднання громадян "Вінницька обласна автомобільна школа Всеукраїнської спілки автомобілістів", не забезпечив достовіриний облік виконуваної працівником роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці, не здійснив виплату всіх належних сум за виконану роботу та при звільненні працівника ОСОБА_2 та виплату середнього заробітку за весь час затримки виплат всіх належних сум в день звільнення працівника по день фактичного розрахунку, трудова книжка працівникові видана не у день звільнення, чим порушив вимоги ч. 1 с. 116, ч. 1 ст. 83, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що порушення, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно були допущені, однак попереднім керівництвом, оскільки він на посаду директора закладу був призначений лише 03.02.2020 року з випробувальним терміном на три місяці. Крім того, станом на лютий 2020 року навчальний заклад був непрацюючим, без коштів на рахунках. 13.03.2020 року завідуюча Тульчинською навчальною дільницею ОСОБА_2 була звільнена на підставі заяви, відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП, але розрахунок провести було неможливо, оскільки не було коштів, однак вони дійшли усної згоди, що в разі надходження коштів, з нею одразу буде проведено розрахунок, на що ОСОБА_2 погодилась, але з часом змінила думку. Крім того, 13.03.2020 року ОСОБА_2 було надіслано повідомлення, щоб вона забрала трудову книжку, але вона не відреагувала та за трудовою книжкою не прибула. В травні 2020 року ОСОБА_2 попросила надіслати їй трудову книжку поштою, а вона в свою чергу направить письмову заяву, в якій проситиме направити трудову книжку через поштове відділення. Він надіслав трудову книжку "Новою поштою", однак ОСОБА_2 заяву так і не надіслала. Навчальний заклад, в якому він є директором, почав працювати лише з грудня 2020 року, після чого припис Управління Держпраці у Вінницькій області було виконано, а ОСОБА_2 було перераховано кошти за невиплачену в повному обсязі заробітну плату за 2019 р., що підтверджується платіжним дорученням про виплату заробітної плати. Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження по справі відносно нього у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що, винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 10.12.2020 року, дослідженими судом доказами, приписом про усунення виявлених порушень Управління Держпраці у Вінницькій області від 10.12.2020 року № ВН14145/3198/АВ/П від 10.12.2020 року, наказом №8-к від 24.01.2020 року про призначення ОСОБА_1 на посаду директора з 03.02.2020 року, платіжними дорученнями, поясненнями особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При цьому суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що допущені порушення на даний час усунуті.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування усного зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З положень ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, тому провадження у справі слід закрити.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки в даному випадку, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, тому судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 221, 276, 279, 280, 283-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя