Справа №155/1948/20
Провадження №3/155/31/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2021 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До Горохівського районного суду Волинської області з Радивилівського відділення Дубенського відділу ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094590 від 01 грудня 2020 року вбачається, що 30 листопада 2020 року о 22 годині 06 хвилин на залізничному переїзді в місті Радивилів по вулиці Почаївській Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF ET CF85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила проїзду залізничних переїздів, здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора та звуковий сигнал.

Вищевказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.2 ст.123 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що він 30 листопада 2020 року їхав з міста Радивилів Рівненської області в сторону міста Почаїв Тернопільської області. Разом з ним в автомобілі також їхав ОСОБА_2 . Рухався в потоці автомобілів і, відповідно, як і весь потік проїхав залізничний переїзд при цьому заборонений сигнал світлофора та звуковий сигнал увімкнений не був. Через чотири години коли він повертався назад його зупинили працівники поліції з тих підстав, що в нього забруднений номерний знак на автомобілі і після цього повідомили, що він проїхав залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора. На його вимогу надати відеоматеріали працівник поліції відмовився. Будь-яких доказів щодо підтвердження його вини працівники поліції йому не пред`явили. Вважає, що він не порушував Правил дорожнього руху, а тому просить закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтвердив показання ОСОБА_1 .

Черговий по залізничному переїзду ОСОБА_3 , який був викликаний в судове засідання в якості свідка, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

Поліцейський Курій І.О. в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

Заслухавши у судовому засіданні думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог підпункту в) пункту 20.5 Правил дорожнього руху, якими встановлено заборону руху через залізничний переїзд, якщо: увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Адміністративна відповідальність за невиконання вимог зазначеного пункту, передбачена ч.2 ст.123 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч.2 ст.123 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, та його письмових пояснень наданих суду 29 грудня 2020 року встановлено, що він, 30 листопада 2020 року, керуючи транспортним засобом DAF ET CF85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Радивилів по вулиці Почаївській Рівненської області, проїхав залізничний переїзд при цьому заборонений сигнал світлофора та звуковий сигнал увімкнений не був, тобто, з дотриманням ПДР України. Через чотири години він був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.123 КУпАП. При цьому він заперечував свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, адже вважає, що він не порушив правила проїзду залізничних переїздів. Однак будь-яких доказів підтвердження його вини працівники поліції йому не пред`явили.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, будь-яких доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 підпункту в) пункту 20.5 Правил дорожнього руху України, матеріали справи не містять.

Таким чином, уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначена ст.255 КУпАП, належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин щодо проїзду ОСОБА_1 залізничного переїзду на увімкнений заборонений (червоний) сигнал світлофора та звукову сигналізацію не зібрала та не долучила до матеріалів справи, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП не доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність вини в його діях.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.123 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.123 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.