Справа № 485/1607/21
Провадження №3/485/598/21
Постанова

іменем України

21 грудня 2021 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., секретар судового засідання Забаровська С.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 124 КУпАП, встановив:

27 листопада 2021 року інспектором СРПП ВП № 2 Баштанського РВП в Миколаївській області лейтенантом поліції Чепіженко Ю.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 211835 стосовно ОСОБА_1 , який 27 листопада 2021 року о 12:09 в м. Снігурівка Миколаївської області по вул. Жовтневій, 103, керуючи автомобілем Renault Twingo з номерним знаком НОМЕР_1 , попереду якого керував транспортний засіб Deo Sens з номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався по тій самій смузі не подав сигнал про намір повороту ліворуч, в результаті чого водій Renault Twingo допустив зіткнення здійснюючи обгін Deo Sens, в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.14.2 "б" ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що 24.11.2021 на своєму автомобілі Renault Twingo рухався по вул..Жовтневій в м. Снігурівка. Попереду нього рухався автомобіль Deo Sens. Після того як проїхав перехрестя, переконавшись у відсутності транспортних засобів які рухалися назустріч, увімкнув покажчик повороту ліворуч та почав здійснювати маневр обгону транспортного засобу Deo Sens. Однак, коли він вже почав здійснювати маневр обгону, автомобіль Deo Sensне увімкнувши покажчик повороту ліворуч почав здійснювати маневр повороту ліворуч. В результаті вказаних подій сталося зіткнення, в результаті чого обидва транспортних засоби отримали механічні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 24.11.2021 на своєму автомобілі Deo Sens рухався по вул..Жовтневій в м. Снігурівка. Позаду нього рухався автомобіль Renault Twingo. Переконавшись у відсутності автомобілів, які рухалися у зустрічному напрямку, приблизно за 50м від місця де він мав намір здійснити маневр повороту ліворуч, увімкнув покажчик повороту ліворуч, та почав здійснювати маневр повороту ліворуч. Незважаючи на те, він увімкнув покажчик повороту ліворуч, водій автомобіля Renault Twingo почав здійснювати маневр обгону, в результаті чого сталося зіткнення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 24.11.2021 йшов у своїх справах, та його увагу привернув звук набираю чого швидкість автомобіля. Він подивився в бік звідки доносився звук, та побачив зіткнення автомобілів. В момент зіткнення автомобіль чорного кольору (Deo Sens) без увімкненого покажчика повороту ліворуч здійснює маневр повороту ліворуч, а синій автомобіль (Renault Twingo) здійснював маневр обгону чорного автомобіля. Після зіткнення автомобілів він підійшов на місце ДТП, та надав номер мобільного телефону водію автомобіля Renault Twingo ( ОСОБА_1 ) та повідомив про те, що бачив, що чорний автомобіль повертав без увімкненого покажчика повороту ліворуч. Також пояснив, що коли підійшов на місце ДТП, та у синього автомобіля горів сигнал аварійної зупинки, а у чорного автомобіля жодних сигналів не горіло.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що того дня їхали в якості пасажирів в автомобілі Deo Sens. Свідок ОСОБА_5 сидів попереду, свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сиділи на задньому сидінні, при цьому свідок ОСОБА_6 сиділа за водієм. Свідки повідомили, що приблизно за 50м до місця повороту почули що водієм було увімкнено покажчик повороту, оскільки чули характерні звуки. Після ДТП коли вони вийшли з автомобіля, побачили, що на автомобілі увімкнений покажчик повороту ліворуч.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що того дня знаходився неподалік та бачив, як автомобіль чорного кольору Deo Sens з увімкненим покажчиком повороту ліворуч повертав у відповідному напрямку та в цей час відбулося зіткнення з іншим автомобілем синього кольору.

Допитана в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_8 пояснила, що 27.11.2021 вони прибули на місце ДТП. Оскільки учасники ДТП та свідки події давали протилежні пояснення, було складено протоколи про адміністративне правопорушення на обох учасників (водіїв) ДТП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, суд приходить до наступного.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення викладені у статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015року № 1376 (далі Інструкція).

Так, згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У протоколі про адміністративне правопорушення значено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 14.2 "б" ПДР України.

Відповідно до п.п. 14.2 "б" ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Зі змісту статті 256 КУпАП випливає, що саме протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 27 листопада 2021 року о 12:09 в м. Снігурівка Миколаївської області по вул. Жовтневій, 103, керуючи автомобілем Renault Twingo з номерним знаком НОМЕР_1 , попереду якого керував транспортний засіб Deo Sens з номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався по тій самій смузі не подав сигнал про намір повороту ліворуч, в результаті чого водій Renault Twingo допустив зіткнення здійснюючи обгін Deo Sens, в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, в протоколі зазначено про те, що водій автомобіля Deo Sens з номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався попереду по тій самій смузі не подав сигнал про намір повороту ліворуч.

Враховуючи вище викладене, обставини викладені в протоколі є суперечливими, оскільки з одного боку в протоколі вказано, що водій автомобіля Deo Sens не надав сигнал про намір повороту ліворуч, та в той же час вказано про порушення ОСОБА_1 п.п. 14.2. «б», який передбачає обов`язок водія перед початком обгону переконатися про те, що автомобіль який рухається попереду, не подав сигналу про намір повороту ліворуч.

Пояснити в судовому засіданні наявність вказаних розбіжностей в протоколі працівник поліції ОСОБА_8 не змогла, а також не змогла пояснити в чому ж полягає порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Оскільки в протоколі вказано про те, що водій автомобіля Deo Sens не подав сигнал про намір повороту ліворуч, ОСОБА_1 не було порушено п.п. 14.2. «б» ПДР України, та, відповідно, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інших обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 здійснити обгін в протоколі не вказано, та не вказано про порушення ним інших пунктів ПДР України.

Окрім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 надано:

протокол серії ДПР18 № 211835 від 27 листопада 2021 року про адміністративне правопорушення, у якому зафіксовано обставини події ДТП;

інформативний рапорт помічника чергового ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Гриненко В. від 27 листопада 2021 року про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 27.11.2021 о 12:08 за адресою: Снігурівський район, м.Снігурівка, вул. Октябирська, буд. 126, 2 авто, всі н місці Део д/н НОМЕР_2 , і Рено д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , 1976 р., травмувалась 103 - Малишева. Заявник: ОСОБА_2 ;

схему місця дорожньо-транспортної пригоди за підписом всіх її учасників, якою зафіксовано дорожню обстановку, розташування транспортних засобів після ДТП та завдані транспортним засобам механічні пошкодження;

письмові пояснення учасників ДТП, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2

письмові пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом" (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ "розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП виходячи з наступного.

Відносно ОСОБА_1 27.11.2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.п. 14.2 "б" ПДР України. Однак, того ж дня відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_2 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 9.4 ПДР України, Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не може слугувати беззаперечним доказом його винуватості, оскільки аналогічний протокол складено і на іншого учасника ДТП.

Також не можуть слугувати беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 пояснення, в тому числі і письмові, учасників ДТП, а саме самого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки в своїх поясненнях вони виклали протилежні позиції, а саме в поясненнях вказали що саме вони дотримувалися ПДР України. Аналогічні протилежні пояснення вони надавали і в судовому засіданні.

Щодо наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП, слід зазначити наступне.

На схемі зазначена дорожня обстановка, розміщення автомобілів учасників ДТП після події. При цьому з вказаної схеми ДТП неможливо визначити, чи увімкнув ОСОБА_2 перед поворотом ліворуч відповідний покажчик повороту.

Суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в момент ДТП перебували в автомобілі потерпілого ОСОБА_2 , оскільки в судовому засіданні вказані особи пояснили, що не бачили який саме покажчик повороту увімкнув ОСОБА_2 , а лише чули характерний звук увімкненого повороту. Окрім того, вказані особи є членами родини потерпілого та зацікавлені в позитивному вирішенні справи для потерпілого. Також покази вказаних свідків не підтверджені іншими доказами по справі.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 (за клопотанням ОСОБА_1 ) та свідок ОСОБА_7 (за клопотанням ОСОБА_2 ) надали протилежні покази.

Враховуючи вище викладене, матеріали справи не містять беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки докази не містять інформацію яка б підтверджувала, що ОСОБА_1 порушив п.п. 14.2 "б" ПДР України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви, виявлені в ході розгляду справи розцінюються на користь особи, що притягується до відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і (або) складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови, через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Повний текст постанови складено 21.12.2021 року.

Суддя О. В. Соловйов