Справа № 152/219/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України
25 лютого 2021 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Мельник А.Г.,
розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, - за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
у с т а н о в и в :
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449093 від 5 лютого 2021 року зазначено, що 5 лютого 2021 року о 17-30 год в с. Писарівна по вул. Молодіжна водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова) керував автомобілем ВАЗ-2101 державний номерний знак НОМЕР_1 . Від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився.
Його дії кваліфіковано за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений лише один свідок. Посвідчення водія у нього немає.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, повно та всебічно дослідивши докази у цій справі, доходжу висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статі 130 КУпАП з наступних підстав.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Так, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останньому взагалі не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений лише один свідок.
З вищенаведеного вбачається, що автор протоколу про адміністративне правопорушення допустив грубі порушення під час процесуального оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, які ставлять під сумнів легітимність всіх доказів, які додані до протоколу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 ..
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставину, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини у справі, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статі 130 КУпАП.
Керуючись статтями 7, 9, 130, 247, 245, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статі 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шаргородський районний суд Вінницької області.
Суддя Андрея МЕЛЬНИК