Провадження № 3/234/5072/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Краматорську, Донецької області, паспорт НОМЕР_1 , не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2021 року о 00-30 год. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, за що ст.173-2 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис останнього, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

За правилами статті 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо складання відносно нього протоколу та повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать докази, наявні у протоколі про адміністративне правопорушення, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані не поважними, та, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП доведена, в його діях є склад даного адміністративного правопорушення.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті ст.173-2 ч.1 КУпАП, у вигляді штрафу в доход держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути в доход держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.40-1,ст.173-2ч.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП та піддати штрафу в доход держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454,00 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д.Г.Костюков