Провадження №: 3/755/713/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, 21 листопада 2020 року, близько о 11 год. 40 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді в.о. адміністратора не вжила заходів щодо закриття закладу, чим порушила, п.п. 2. п. 12 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила, а тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Ст. 44-3 КУпАП передбачено, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (абз. 3 ст. 7 КУпАП).

У цій справі суд, дослідивши її матеріали, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 251 КУпАП визначено фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено, хто саме вчинив адміністративне правопорушення, крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №352433 від 21.11.2020 року та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 є в.о. адміністратора чи виконує його обов`язки, або уповноважена була вжити заходів для закриття даного закладу.

При оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не встановлено повноважень ОСОБА_1 , як виконувача обов`язків адміністратора, тобто як суб`єкта правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, що свідчить про недотримання працівниками поліції вимог п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376.

Інших належних та допустимих доказів, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №352433 від 21.11.2020 року, суду не надано.

Зокрема, під час оформлення матеріалів необхідно взяти до уваги всі докази в їх сукупності.

Стаття62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішеннявід 18 січня 1978 року у справі «Ірландія протии Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вищенаведені недоліки, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення по справі, а тому суд, керуючись ст.ст. 252, 256, 278, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 755/18531/20 (№3/755/713/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повернути до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя