Провадження № 3/521/1030/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2020 року о 04 годині 15 хв, в м. Одесі, по вул. Краснова, буд. 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції про зупинку траспортного засобу завчасно подану, за допомогою гучномовця, не зупинився, після чого скоїв ДТП, чим порушив вимоги п. 2.4, Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом співробітниками УПП в Одеській області ДПП відносно водія складено протокол, серії ДПР18 № 063259, від 07.12.2020 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав письмові пояснення, в яких вину у скоєному заперечував в повному обсязі.

В обґрунтування своєї невинуватості ОСОБА_1 , посилаючись на ч. 2 ст. 251 КУпАП, вказав, що тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладений на адміністративний орган, а особа, яка притягується до адміністративної відповідальності звільнена від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

Крім того, водій вказав, що матеріали адміністративної справи, окрім як протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 063259, від 07.12.2020 року, не містять жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б доводили його невинуватість.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 063259, від 07.12.2020 року, не може розглядатися як самостійний беззаперечний доказ його винуватості.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997, дата набрання чинності для України - 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - згідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, зі змісту наведеного, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою є лише інструментом для встановлення будь-яких фактичних даних (доказів) на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, та не є сам по собі доказом вчинення особою правопорушення.

Проте, крім складеного протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 ..

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено свідків вчинення правопорушення, не зазначено будь-яких доказів, які додаються до протоколу.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України вказує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коли яких визначається законом.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши докази в їх сукупності та, надавши їм оцінку, суддя прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 9-11, 122-2, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.В. Мирончук