КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року суддя Київського апеляційного суду М.І.Оніщук, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 систематично не виконує розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.03.2021 №189 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.184 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2021 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 184 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, 13.09.2021 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2021 та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що ОСОБА_2 не виконує розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною», що слугує погіршенням відносин ОСОБА_1 з сином.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не допитав свідка адміністративного правопорушення, не взяв до уваги та не надав оцінки письмовим доказам, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Уманський С.О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Дяченко А.М. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Вивчивши матеріали справи та доводи наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані, оскільки досліджено наявні в матеріалах справи докази, з`ясовано позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та зацікавленої особи, надано усім доказам об`єктивну оцінку, а відтак суд дійшов правильного висновку про достатність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 184 КУпАП невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах тих обставин, які викладені в протоколі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №189 від 17.03.2021 року не визначено конкретне місце спілкування ОСОБА_1 з дитиною. Також, слід зазначити, що подружжя є співвласниками квартири, де наразі проживає дитина разом з батьком, ОСОБА_1 має безперешкодний доступ до квартири, має ключі від квартири, а отже і можливість бачитися з дитиною у будь-який час. Вказані обставини не заперечувалися сторонами і в суді апеляційної інстанції.

Крім того, у протоколі обставинами правопорушення вказано систематичне невиконання розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №189 від 17.03.2021 року, проте, в протоколі не зазначено в чому саме полягає систематичність, яка між іншим не підтверджується жодними належними доказами. При цьому, в матеріалах справи наявні аудіо та відеозаписи, що підтверджують безперешкодне спілкування ОСОБА_1 з дитиною.

Водночас, слід наголосити, що у суді апеляційної інстанції сторони повідомили, що між ними існує судовий спір щодо визначення місця проживання дитини, який наразі триває.

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_2 діяв умисно, та, як зазначено в протоколі, систематично перешкоджав матері у побаченнях з дитиною, матеріали справи не містять.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, враховуючи фактичні обставини справи, в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, правомірним і обґрунтованим.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, і вказані нею обставини не зазначені безпосередньо в протоколі, а за змістом ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не допущено.

З урахуванням вище викладеного, вважаю, що постанова прийнята судом відповідно до Закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2021 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук