ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/539/21 Справа № 697/2279/21 Категорія: ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Скирда Б. К. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №697/2279/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Канівського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Гончарука А.В.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 02.11.2021 о 15 год. 50 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків, 12, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини. Від проходження огляду відмовився в присутності свідків, що зафіксовано на відео, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 02.11.2021 о 15 год. 50 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , та здійснив з`їзд з місця ДТП до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 02.11.2021 о 15 год. 50 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків, 12, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем MAZDA6, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження і матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП розглядалися з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Гончарук А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на його вимогу не було надано сертифікат та свідоцтво про повірку приладу «Drager», який вже був в спорядженому вигляді, мунштук при ньому не розпаковувався, а до медичного закладу його ніхто не направляв. Вказує, що відеозапис не вівся безперервно, містить окремі фрагменти, а тому є неналежним доказом у справі, і протокол не може бути доказом, оскільки в ньому лише фіксуються обставини, встановлені поліцейськими. Зазначає, що пояснення свідків не можна брати до уваги, оскільки вони не були безпосередньо допитані місцевим судом.

Також апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 місце ДТП не залишав, а лише у відповідності до вимог п.1.5. ПДР України перемістив автомобіль на 2 м. до узбіччя з метою забезпечення безперешкодного проїзду інших транспортних засобів на даній ділянці дороги ширина якої всього 4,5 м.. Працівниками поліції в протоколі вказано про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10. ПДР України, однак не вказано який саме підпункт, тобто не розкрито об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення.

Крім того, працівниками поліції формально зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1., 13.1. ПДР України, оскільки відповідно до п.1.10 ПДР України дорожньо-транспортна подія передбачає завдання матеріальних збитків, однак в даній ситуації збитків нікому завдано не було.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку захисника Гончарука А.В., який в ході апеляційного розгляду змінив апеляійні вимоги та просив змінити постанову місцевого суду в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, закривши провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Постанова місцевого суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не оспорюється, а тому апеляційним судом у відповідності до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряється.

Обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Гончарука А.В., є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 493295 від 02.11.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 02.11.2021 о 15 год. 50 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків, 12, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини. Від проходження огляду відмовився в присутності свідків, що зафіксовано на відеокамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 493294 від 02.11.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 02.11.2021 о 15 год. 50 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків, 12, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , та здійснив з`їзд з місця ДТП до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а.с. 16);

- письмовими показаннями ОСОБА_1 , які він давав працівникам поліції, та згідно яких він дійсно керував автомобілем ВАЗ 2107 по вул. Енергетиків в м. Канів біля ринку, і під час виїзду на круг здійснив зіткнення з автомобілем MAZDA 6. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с. 3). В судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння мотивував тим, що не знав як в такій ситуації необхідно було діяти, та додав, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими показаннями свідка ОСОБА_2 , де він вказував про те, що в м. Канів по вул. Енергетиків, 12, відбулося ДПТ за участі його автомобіля MAZDA 6 та автомобіля ВАЗ 2107. Після приїзду працівників поліції, останні виявили у водія автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4);

- письмовими показаннями свідка ОСОБА_3 , який підтвердив покази свідка ОСОБА_2 та додав, що ОСОБА_1 після зіткнення з`їхав з місця ДТП та припаркувався на обочині (а.с. 5);

- даними схеми ДТП, згідно якої автомобіль ВАЗ 2107 припаркований на узбіччі (а.с. 17);

- даними відеозапису на якому зафіксовано, що на неодноразові пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі (а.с. 2);

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Згідно ст. 291 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

Дані, зафіксовані на наявному в матеріалах справи відеозаписі, узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому доводи апелянта про його недопустимість в якості доказу у справі є безпідставними.

Розгляд судом першої інстанції справи у відсутність свідків не може свідчити про неповноту судового розгляду, оскільки відповідно до ч.1 ст. 272 КУпАП виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком.

В матеріалах справи не міститься жодних об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 вимагав у працівників поліції сертифікат та свідоцтво про повірку приладу «Drager», а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Доводи апелянта про те, що йому ніхто не пропонував пройти огляд в медичному закладі не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також даними відеозапису.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянтів в цій частині є необґрунтованими.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 493294 від 02.11.2021 ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п.2.10.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, а тому доводи апелянта про те, що працівниками поліції не розкрито об`єктивну сторону даного правопорушення, є безпідставними.

Апелянт, посилаючись на вимоги п.1.5. ПДР України, вказував, що ОСОБА_1 перемістив автомобіль на 2 м. в бік узбіччя з метою забезпечення безпеки дорожнього руху на даній ділянці дороги, однак такі його дії суперечать вимогам п.2.10.а ПДР України, згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, що виконано не було, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 на підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гончарука А.В. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка