Справа № 181/1142/20
Провадження №3/181/3/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., за участю захисника - адвоката Дубини О.А., розглянувши в смт Межова, Дніпропетровської області матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли із Межівського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого комбайнером СФГ «Кипарис», мешканця АДРЕСА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №515817 від 25 жовтня 2020 року, складеному поліцейським СРПП №4 Синельниківського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшим лейтенантом поліції Дудкою В.І. про те, що 25 жовтня 2020 року о 21 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 по вул.Б.Хмельницького, с.Слов`янка, Межівського району, Дніпропетровської області керував транспортним засобом марки КМЗ SPARK SP200R-251 державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КЗ «ЦЛ МСР». Результат: алкогольне сп`яніння 1,6‰.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 25 жовтня 2020 року о 21 годині 40 хвилин він по вул.Б.Хмельницького, с.Слов`янка, Межівського району, Дніпропетровської області мотоциклом не керував.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Дубина О.А. надав клопотання, де посилається на те, що доказів керування транспортним засобом

ОСОБА_1 суду не надано, невизнання вини також зафіксовано технічними засобами, а огляд у медичному закладі на стан сп`яніння проведений зі спливом лише 20 хвилин після зупинення ОСОБА_1 по вул.Б.Хмельницького в с.Слов`янка. У справі відсутні достатні належні докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП. Просить закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 25 жовтня 2020 року по вул.Б.Хмельницького, с.Слов`янка бачив працівників поліції разом з ОСОБА_1 , який був з мотоциклом, при цьому останній вказаним транспортним засобом не керував. У його присутності правоохоронці не пропонували ОСОБА_1 пройти освідування на місці зупинки.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 25 жовтня 2020 року до нього на мотоциклі приїхав ОСОБА_1 та попросив поставити мотоцикл, так як у ньому закінчилось пальне. Коли ОСОБА_3 йшов за бензином побачив працівників поліції і відразу повернувся назад додому. При ньому ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння. Протоколу він не бачив, а згодом дружина ОСОБА_4 забрала мотоцикл.

Дослідивши матеріали справи оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР, передбачена ст.130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Отже, при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак наркотичного/алкогольного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами, які відповідно до ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №515817 від 25 жовтня 2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , письмовою розпискою ОСОБА_7 про передачу транспортного засобу до повного витрезвлення ОСОБА_1 , а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №107 від 25 жовтня 2020 року.

Крім цього Згідно з вимогами ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відповідно до пунктів 5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що запис з портативного відеореєстратора працівниками поліції під час виконання службових обов`язків є обов`язковим і є безпосереднім доказом наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення.

При розгляді даної справи встановлено, що серед матеріалів справи мається диск з відеофіксацією під час здійснення службових обов`язків співробітниками поліції. Після дослідження запису у судовому засіданні достовірно встановлено, що при складанні на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вина останнім не визнавалась.

Заперечення ОСОБА_1 та його захисника про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як спосіб захисту, можливість уникнути відповідальності та можливого стягнення. Також суд вважає, що ОСОБА_1 ніхто не чинив перешкод протягом трьох годин після фіксації правопорушення самому пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та надати його результати органам поліції або ж суду при розгляді справи. Однак ОСОБА_1 цього зроблено не було.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП). 05 лютого 2021 року адвокатом Дубиною О.А. суду надано клопотання, яке містить вимогу про закриття провадження у справі ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Суд вважає таке заперечення безпідставним у зв`язку з наведеним вище обґрунтуванням та підлягає відхиленню.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №515817 адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 25 жовтня 2020 року, зазначений вище протокол складено також 25 жовтня 2020 року, а до суду спрямовано лише 17 грудня 2020 року. Однак на момент розгляду справи передбачений ч.2 ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.38, ч.1 ст.130, п.7 ст.247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя: Л. Ф. Літвінова