Справа №766/1449/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: Валігурської Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

прокурора: Холоші Х.Ю.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона матеріали справи про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пор-Артур, КНР, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, на момент вчинення правопорушення присяжний Херсонського міського суду Херсонської області, РНОКПП НОМЕР_1 ;

- за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 будучи станом на 31.12.2018 р. присяжним Херсонського міського суду Херсонської області, а відповідно залученим у 2018 р. до здійснення правосуддя, тобто суб`єктом декларування та відповідальності згідно із ст. 1, п. п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік з 01.01.2019 р. до 23:59 години до 31.03.2019 р. включно. Однак, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 в порушення вимог передбачених ч. 1 ст. 45 Закону подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік лише 16.01.2021 о 10:27 годині, тобто несвоєчасно.

Крім того ОСОБА_1 , будучи станом на 31.12.2019 р. присяжним Херсонського міського суду Херсонської області, а відповідно залученим у 2019 р. до здійснення правосуддя, тобто суб`єктом декларування та відповідальності згідно із ст. 1, п. п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік з 01.01.2020 р. до 23:59 години до 31.05.2020 р. включно. Однак, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік лише 03.12.2020 р. о 16:40 годині, тобто несвоєчасно.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт невчасного подання щорічної декларації за 2018 р. Пояснив, що був обізнаний про такий обов`язок, мав в своєму розпорядженні електронний підпис, проте не зміг самостійно виконати покладений на нього обов`язок, тому планував зробити це пізніше, звернувшись за допомогою до більш досвідчених користувачів електронного реєстру декларацій. Проте, наведене призвело до того, що декларацію за 2018 р. подав лише в січні 2021 р.

Про обов`язок подання Декларації за 2019 р. пригадав лише після того, як з НАЗК прийшло повідомлення про необхідність подання Декларації, яку навіть не намагався подати, оскільки добре не розумівся на роботі реєстру Декларацій.

Прокурор Холоша К.Ю. в судовому засіданні вважала, що матеріали справи про адміністративні правопорушення містять достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією та притягнути останнього до адміністративної відповідальності, з урахуванням правил ст. 36 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу корупційного правопорушення має відбуватись через призму оцінки норми ч. 1 ст. 45 Закону, відповідно до якої особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) №530-ІХ від 17.03.2020 р. розділ ХІІІ Прикінцевих положення Закону доповнено п. 2-1, згідно якого особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , які відповідно до ст. 45 цього Закону подаються до 1 квітня, у 2020 р. суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Згідно ст. 1, п. п. «г» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» присяжні суду під час виконання ними обов`язків у суді, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону. Відповідно до ст. 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Таким чином ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності, оскільки на нього поширюється дія Закону.

З огляду на викладену норму, на осіб, зазначених в ній, зокрема і на осіб, які виконують функції присяжних, покладено обов`язок подання декларації, за несвоєчасне подання якої без поважних причин і передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Отже, з огляду на викладене ОСОБА_1 на виконання вищенаведеної норми був зобов`язаний в період до 31.03.2019 р. включно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 р., в період до 31.03.2020 р. Декларацію за 2019 р.

Таким чином необхідним є встановлення в першу чергу факту несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком визначеним законом.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення №26/2021 р. від 29.01.2021 р. та №25/2021 від 29.01.2021 р., в яких викладено обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень (подання щорічної Декларації з порушенням граничних термінів виконання такого обов`язку) та положення Закону (ч. 1 ст. 45), порушення яких він допустив, що має своїм наслідком настання відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

- копією Декларації на ім`я ОСОБА_1 (присяжного Херсонського міського суду Херсонської області) з відритої частини Єдиного реєстру Декларацій, за змістом якої останній подав щорічну Декларацію за 2018 р. 16.01.2021 р.;

- копією Декларації на ім`я ОСОБА_1 (присяжного Херсонського міського суду Херсонської області) з відритої частини Єдиного реєстру Декларацій, за змістом якої останній подав щорічну Декларацію за 2019 р. 03.12.2020 р.;

- копією роздруківки з сайту «Судова влада», з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2018 р. 2019 р. в призначених Херсонським міським судом Херсонської області судових засіданнях зазначений як учасник справи;

- копіями рішень з Єдиного реєстру судових рішень за 2018 р. 2019 р., відповідно до змісту яких ОСОБА_1 вказаний як присяжний (учасник судового розгляду);

- рішенням №1093 від 22.12.2017 р. Херсонської міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.08.2017 р. №827 «Про затвердження списку присяжних Херсонського міського суду Херсонської області», яким викладено список присяжних Херсонського міського суду Херсонської області у новій редакції згідно з додатком. Так ОСОБА_1 поміж інших 27 присяжних вказаний як присяжний Херсонського міського суду Херсонської області. Таким чином вказане рішення є підтвердженням того, що на ОСОБА_1 розповсюджується обов?язок, визначений ч. 1 ст. 45 Закону, тому останній є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

- заявою ОСОБА_1 від 27.05.2016 р., в якій він просить обрати його до складу присяжних Херсонського міського суду Херсонської області;

- листом Херсонського міського суду Херсонської області від 31.12.2020 р. №04-23/19/2020, з якого вбачається, що на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції Херсонським міським судом Херсонської області було надіслано повідомлення за вихідним номером 04/23/14/2020 про факт неподання ОСОБА_1 . Декларації за 2019 р. Крім того надано інформацію, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду «КП Д-3», присяжний ОСОБА_1 приймав участь у здійсненні правосуддя з розгляду дев`яти справ в 2019 році та однієї справи у 2020 році.

- довідкою про доходи ОСОБА_1 вих. №95 від 13.01.2021 р., з якої вбачається, що він дійсно працював в Херсонському міському суді Херсонської області, займаючи посаду присяжного Херсонського міського суду Херсонської області та в 2018 році отримав заробітну плату з січня 2018 р. по грудень 2018 рік на загальну суму 6959,41 гривень;

- довідкою про доходи ОСОБА_1 вих. №96 від 13.01.2021 р., в тому, що він дійсно працював в Херсонському міському суді Херсонської області, займаючи посаду присяжного Херсонського міського суду Херсонської області та в 2019 році отримав заробітну плату з січня 2019 року по грудень 2019 рік на загальну суму 22096,89 гривень;

- довідкою Інформаційно-довідкового департаменту ДПС про надання послуг КЕП від 18.01.2021 р., відповідно до якої сертифікат для здійснення електронного підпису на ім`я ОСОБА_1 був дійсним в період з 26.04.2018 р. по 26.04.2020 р.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущених ОСОБА_1 правопорушень, ставити їх під сумнів жодних підстав немає.

Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_1 підтвердив свою обізнаність щодо обов`язку подання декларацій за 2018 р. та 2019 р., мав в своєму розпорядженні цифровий підпис, а ІТС«Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» в період з 01.01.2019 р. до 31.03.2019 р., з 01.01.2020 р. по 31.05.2020 р. працювала в штатному режимі. Крім того ОСОБА_1 не заперечив і того факту, що внаслідок власної бездіяльності та необачності не виконав покладений на нього Законом обов`язок.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. З огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо свого обов`язку та мав можливість його виконати, оскільки доказів протилежного суду надано не було, крім того відсутні жодні докази на підтвердження поважності причин пропуску строків подання декларації, що свідчить відсутність обставин, які б унеможливили виконання ОСОБА_1 покладеного на нього обов`язку.

З огляду на викладене, дослідженими доказами підтверджено обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. Останні повністю доводять факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав та розкаявся у вчиненому, вважаю за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, Одержувач ГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

(Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Л.В. Валігурська