КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/762/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Дідик М.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , як директор, не припинив роботу закладу ТОВ «Бардак», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 3, тобто діяв в супереч пп. 3 п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він його пропустив із поважних причин.

ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 22 грудня 2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що суд не повно з`ясував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи у зв`язку з чим постановив рішення, яке є незаконним та необґрунтованим.

ОСОБА_1 зазначає, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не займався підприємницькою діяльністю, а заклад працював до 00 год. 00 хв.

Апелянт звертає увагу на те, що в день складання протоколу про адміністративне правопорушення виникла конфліктна ситуація між відвідувачами закладу, у зв`язку з чим була викликана поліція, що і затримало час залишення відвідувачами закладу.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що станом на 19 вересня 2020 року він не був суб`єктом господарювання і матеріали справи не містять жодного доказу на спростування цієї обставини, відтак він вважає, що не може бути суб`єктом відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яку конкретну норму Постанови КМУ № 641 від 12 липня 2020 року він порушив, відтак даний доказ є недопустимим та неналежним.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови лише 22 грудня 2020 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом господарювання.

Для перевірки зазначеного судом апеляційної інстанції були досліджені наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 352671 від 23 вересня 2020 року, письмові пояснення ОСОБА_1 та рапорти поліцейських.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 352671 від 23 вересня 2020 року, ОСОБА_1 19 вересня 2020 року о 01 год. 48 хв. за адресою: м. Київ, вул. Тарасівська, 3, приміщення 56-А, допустив роботу закладу «Бардак», чим порушив вимоги п.п. 3 п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення він інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 3 пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641в редакції, яка діяла на момент складання протоколу про адміністративну відповідальність, заборонялась робота після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Отже, відповідальність за ст. 44-3 КУпАП може нести не тільки суб`єкт господарської діяльності, але і особа, яка відповідальна за організацію роботи, зокрема, закладу громадського харчування.

В той же час, із долученого до матеріалів справи рапорту вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 3 п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, а саме, перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Бардак», знаходячись на робочому місці, допустив роботу закладу після 00 год. 00 хв.

Наведене також спростовує доводи апелянта про те, що протокол не містить вказівки на порушення ОСОБА_1 конкретної норми закону, оскільки останньому інкримінується саме порушення п.п. 3 п. 12 наведеної постанови Кабінету Міністрів України.

Крім того, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 останній зазначає, що є керівником закладу ТОВ «Бардак», відтак саме ОСОБА_1 , як керівник закладу, в силу своїх посадових обов`язків зобов`язаний був забезпечити дотримання умов карантину, запроваджених Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, зокрема, щодо заборони роботи закладу після 24-ї та до 7-ї години.

Доводи апелянта на те, що конфліктна ситуація між відвідувачами закладустала причиною перебування відвідувачів у закладі після 24 год. 00 хв. апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається із рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 19 вересня 2020 року о 01 год. 38 хв. за адресою м. Київ, вул. Тарасівська, 3, заклад « Бардак » шумить.

Таким чином, саме робота закладу о 01 год. 38 хв. і стала причиною звернення сторонніх осіб до поліції зі скаргою про порушення карантинних обмежень.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом, давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун