Справа № 643/5100/20
Провадження № 3/643/202/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 608900 від 05.02.2020, 04.01.2020 о 13-40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 18, висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнала. Пояснила, що ОСОБА_2 є її сусідкою. Між ними тривалий час існують неприязні відносини та виникають конфлікти через те, що ОСОБА_2 протиправно встановила запірну арматуру на стояк водопостачання в під`їзді та періодично перекриває воду ОСОБА_1 , яка проживає в квартирі над квартирою ОСОБА_2 04.01.2020 приблизно о 13-40 год. ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 спустилась на сьомий поверх і почала гучно стукати у двері квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_2 , та вимагати від останньої відкрити крани на стояках загального користування. ОСОБА_2 на дії ОСОБА_1 не реагувала, після чого остання почала стукати по вхідним дверям та підвищувати голос, щоб ОСОБА_2 її почула. Після цього ОСОБА_2 підійшла до двері та почала нецензурно висловлюватись на адресу ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 заперечувала використання нею нецензурної лайки.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. В цій же постанові зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати докази, заявляти клопотання.

Враховуючи наведене, завдання всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ст. 245 КУпАП), а також обов`язок суду забезпечити реалізацію права ОСОБА_1 на захист та подання доказів, судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про допит свідка.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний за клопотанням ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що є її чоловіком. Під час вказаних вище подій він з дружиною ОСОБА_1 підійшов до квартири своєї сусідки ОСОБА_2 , з якою тривалий час виникали суперечки з приводу перекривання останньою кранів водопостачання. ОСОБА_2 не відчиняла двері та не реагувала на їх спроби поспілкуватись. ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою не висловлювалась та розправою не погрожувала, в той час як ОСОБА_2 гучно кричала та нецензурно висловлювалась на їх адресу.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чудовський Д.О. в судовому засіданні 25.02.2021 наполягав на закритті провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Розглядаючи справу в межах, визначених протоколом про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно протоколу, правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , полягає у висловлюваннях нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 .

Крім відповідних письмових пояснень ОСОБА_2 , органами поліції долучено до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_4 .

Між тим письмові пояснення ОСОБА_4 не містять даних щодо висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою. Так, вказані пояснення містять дані, що ОСОБА_1 висловлювали на адресу ОСОБА_2 погрози фізичною та матеріальною розправою. Проте даних щодо вживання ОСОБА_5 нецензурної лайки, вказані пояснення не містять.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи захисника Чудовського Д.О. відносно того, що вказані вище письмові пояснення ОСОБА_4 не можуть вважатись доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки останню згідно протоколу про адміністративне правопорушення притягають до адміністративної відповідальності саме за нецензурну лайку, а не за будь-які інші дії.

Оцінюючи суперечливі за своїм змістом пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 не вчиняла правопорушення за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто не висловлювалась нецензурною лайкою, з одного боку, і письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою, з іншого боку, суд керується таким.

ОСОБА_2 , незважаючи на неодноразові виклики до суду, не скористались правом з`явитись до суду та надати безпосередньо суду свої пояснення з приводу обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, також до суду не з`явились. Письмові пояснення вказаних свідків в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17, пояснення осіб, які у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення та не є належними доказами, якими може обґрунтовуватись притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, письмові пояснення ОСОБА_2 спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , наданими безпосередньо суду. При цьому ОСОБА_3 надав суду пояснення за процедурою допиту свідка, тобто з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Виходячи з принципів рівності усіх учасників процесу, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які закріплені в ст. 129 Конституції України, практики Європейського суду з прав людини, а також завдань безпосереднього сприйняття та дослідження судом доказів, суд вважає необхідним надати перевагу показанням осіб, які були надані суду в судовому засіданні, а не письмовим поясненням, які надавались працівникам поліції та містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, не вирішуючи питання щодо достовірності тих чи інших доказів, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що факт нецензурної лайки ОСОБА_1 доведений працівниками поліції з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом».

Виниклі сумніви щодо використання ОСОБА_1 нецензурної лайки суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події та складу адміністративного правопорушення в її діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов