ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" грудня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного Управління ДПС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 ), головного бухгалтера ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД», робоча адреса: м.Харків, вул.Сумська, 132,
за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 3066/20-40-07-27 від 01.11.2021 року, ОСОБА_1 вчинила правопорушення: порушила вимоги абз. «а» п.198.1, абзаців першого і другого п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ всього у сумі 293 910,04грн. за серпень 2019р. Вищезазначене призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 293 910,04грн. за серпень 2019р.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином, на адресу суду подала письмові пояснення з приводу складеного відносно неї протоколу, в яких проти викладеного в протоколі заперечує та просить закрити провадження по справі за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
КУпАП не містить визначення поняття "триваюче правопорушення". Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.
Отже, порушення вимог Податкового кодексу України відбулось в серпні 2019 року, більш ніж двох років тому.
Частиною першою статті 163-4 КУпАП передбачена відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.11.2021р.№ 3066/20-40-07-27 було виявлено адміністративне порушення, яке полягало у порушенні вимоги абз. «а» п.198.1, абзаців першого і другого п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ всього у сумі 293 910,04грн. за серпень 2019р. Вищезазначене призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 293 910,04грн. за серпень 2019р.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
У відповідності зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня здійснення правопорушення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 247 п.7 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.
Дане правопорушення мало місце у серпні 2019 року, тобто більше 3 місяців назад, а тому суд позбавлений можливості розглянути матеріал у строки, передбачені ст. 38 КпАП України.
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.
КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 , не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю. У зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений можливості встановити винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 9, 34,35, ч.1 ст. 163-4, 283, 284 КУпАП, -
Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 163-4 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя -