ЄУН 331/4855/20
Провадження № 3/331/223/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024122 від 09 грудня 2020 року, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09 грудня 2020 року, о 14 годині 45 хвилин, рухаючись біля будинку № 23 по проспекту Соборний у місті Запоріжжя, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судові засідання, які були призначені: 28.01.2021 року, 24.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом надіслання судових повісток за адресою місця проживання зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Заяв, клопотань про відкладення, перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Крім того, відомості про час та місце розгляду справи розміщені на офіційному сайті Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, який є загальнодоступним. При цьому, ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього. Так, ОСОБА_1 був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, тому, зважаючи на це, він мав реальну можливість та нагоду хоча б поцікавитись про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 не виконує своїх процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, не повідомляє про причини неявки, з урахуванням положень ст. 1, ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1, ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, - сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення в статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 3 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме будучі двічі протягом року підданим адміністративному стягнення за правопорушення передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючи транспортним засобом відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як зазначено в абзаці другому п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року за № 14, - якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності, що в даному випадку було виконано.

Протокол в даному випадку складений в присутності двох свідків, що підтверджено їх підписами в самому протоколі, з підстав відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), при цьому відмовився від проходження повного медичного огляду в установленому порядку в медичному закладі в присутності двох свідків.

Підстави для сумніву щодо протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складений повноважною особою, в якому належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи та зібраних по справі доказах у судді відсутні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

- фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024122 від 09 грудня 2020 року;

- фактичними даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 09 грудня 2020 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09 грудня 2020 року, де останні вказують на те, що були свідками того, як ОСОБА_1 в їх присутності на пропозицію поліцейського відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога;

- фактичними даними рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області сержанта поліції Касап А.;

- DVD-R диском з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з відеозапису встановлено: 1). Керування транспортним засобом ОСОБА_1 , 2). Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

- направлення на огляд до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.12.2020 року, у якому зазначено, що у результаті огляду у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: зіниці ока, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів, а також, що водій від проходження огляду відмовився;

- фактичними даними довідки інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», згідно якої: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.03.2017 року отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , та має повторності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення: рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2020 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення; рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2020 року за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується: копією постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4087/20 від 23 жовтня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення; копією постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року по справі № 336/6539/20, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007 року, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

При призначенні стягнення, суддя враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проте висновків для себе не зробив та знову вчинив суспільно-небезпечне адміністративне правопорушення, що свідчить про небажання ОСОБА_1 ставати на шлях виправлення.

Частина 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає можливість застосування оплатного вилучення транспортних засобів за повторне протягом року керування ними в стані сп`яніння або ухилення від проходження огляду на наявність сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак: НОМЕР_1 , не належить ОСОБА_1 , а належить - ОСОБА_2 , тому у суду відсутні правові підстави для його оплатного вилучення.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, на підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 8, 23, 27, 30, 40-1, 130, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень, 00 копійок. Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у місті Київ / місто Київ /22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик