головуючий у суді І інстанції Федосєєв С.В.
провадження № 33/824/4223/2021
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук Ірини Михайлівни на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

01 липня 2021 року о 22 годині 31 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Р. Окіпної, 2, у м. Києві, керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, водій відмовився у присутності двох свідків. Подія зафіксована на нагрудну камеру АА 00762.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Домітращук І.М., 03 вересня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду та конституційних прав при складанні відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи судом першої інстанції.

У протоколі працівниками поліції зазначено одночасно про обидва види сп`яніння: алкогольне (наркотичне). Відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано, що поліцейський у присутності пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд для становлення саме наркотичного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення складений 02 серпня 2021 року о 22 години 45 хвилин, але на відеозапису, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, вбачається дата 02 липня 2021 року. Указані обставини свідчать про неналежність протоколу про адміністративне правопорушення як доказу у справі. У наявних у матеріалах справи письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що 02 серпня 2021 року о 00 годині 08 хвилин вони були запрошені у якості свідків при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 . Однак у матеріалах справи відсутній протокол, який складений 02 серпня 2021 року о 00 годині 08 хвилин. Тому указані пояснення свідків є недопустимими доказами.

Письмові пояснення свідків виготовлені у вигляді шаблону, тобто у них відсутній текст опитуваної особи та не зазначено про те на який вид сп`яніння відмовилася проходити особа медичний огляд, тому вони не можуть бути використані як доказ вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відео зйомка не проводилася безперервно, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026.

Зміст відеозаписів не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а також з них не вбачається, що усі зафіксовані події відбувалися у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Домітращук І.М. - у судове засідання не з`явилися, про місце, день і час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук І.М. - надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що адвокат перебуває у відрядженні.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи неодноразово відкладався апеляційним судом, у тому числі за клопотанням адвоката Домітращук І.М., у зв`язку з хворобою, перебуванням у відрядженні, витребуванням результатів розгляду скарги на дії працівників поліції.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Домітращук І.М. надали в судовому засіданні пояснення по суті справи та поданої апеляційної скарги.

Крім того, за клопотанням сторони захисту адвоката Домітращук І.М. апеляційним судом допитано усіх заявлених свідків та залучено до матеріалів справи подані докази.

Відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення указаного клопотання та повторного відкладення розгляду справи, вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

- відеоматеріал, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я;

- письмові поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння із відміткою про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), відповідно до якого, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 (наявність ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, апеляційним судом було встановлено, що порядок огляду на стан сп`яніння працівниками поліції порушено не було.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначила про недопустимість пояснень свідків як доказів, у зв`язку із тим, що вони датовані 02 серпня 2021 року о 00 годині 08 хвилин, а у протоколі зазначений час 22 година 45 хвилин.

З протоколу вбачається, що такий складений 01 липня 2021 року за фактом того, що ОСОБА_1 01 липня 2021 року о 22 годині 31 хвилин здійснював керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків.

Відповідно до письмових пояснень свідків вони залучені працівниками поліції 02 липня 2021 року о 00 годині 08 хвилин.

Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження 02 липня 2021 року о 00 годині 06 хвилин у присутності свідків.

Тобто протокол датований 01 липня 2021 року, оскільки саме у зазначений у протоколі час ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а свідки залучені працівниками поліції через кілька годин, тобто після півночі 01 липня 2021 року, тому їх пояснення датовані 02 липня 2021 року.

При цьому указані події мали місце у липні, а не у серпні, як про це зазначає представник ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд відхиляє зазначені доводи сторони захисту про визнання пояснень свідків недопустимими доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервно відеозапису апеляційним судом відхиляються, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Також апеляційний суд враховує те, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом у зазначений у протоколі час та пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з небажанням залишати свій автомобіль.

З відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції також вбачається, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортного засобу, не зазначив про це і в самому протоколі.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 01 липня 2021 року о 00 годині 08 хвилин у м. Києві по Броварському проспекту, 25 вони були запрошені співробітниками патрульної поліції у якості свідків при складанні адміністративного протоколу за статтею 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 .

У присутності свідків указаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я, що вони засвідчують своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо відібрання у свідків письмових пояснень на підготовлених працівниками патрульної поліції бланках апеляційний суд зауважує, що свідки добровільно поставили на таких свої підписи після ознайомлення з їх змістом та не зазначили будь-яких доповнень або зауважень щодо невідповідності змісту пояснень дійсним обставинам.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що відносно нього було застосовано фізичну силу працівниками поліції, як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки зафіксований у встановленому законом порядку факт побиття не доведений.

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_1 викликалися свідки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 01 липня 2021 року знаходився в автомобілі разом із ОСОБА_1 та втік після того як їх зупинили працівники поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він забрав автомобіль марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після відсторонення ОСОБА_1 від керування працівниками поліції.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , та приїхала на місце його зупинки працівниками поліції під час складання ним протоколу відносно ОСОБА_1 .

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчать про те, що вони не були присутні безпосередньо під час подій, які викладені у протоколі, тому їх пояснення не можуть ані підтвердити зазначені у протоколі обставини, ані спростувати.

Пояснення свідка ОСОБА_2 відповідають змісту письмових пояснень, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук Ірини Михайлівни залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова