ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1858/21 Справа № 215/6252/21 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Храмова М.П. на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:

захисника Храмова М.П.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 11 вересня 2021 року о 20:33 год. в м.Кривому Розі по вул. С.Колачевського біля буд. 107 керував автомобілем ВАЗ 2121, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КЗ «КПНД`ДОР відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 через погіршення стану здоров`я під час керування транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції не міг усвідомлювати свої дії та керуватись ними, а тому не розумів, що відбувається. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, в якому неможливо розібрати написане, був знайдений сином ОСОБА_1 в той час, коли останній перебував у лікарні. Вказує, що ОСОБА_1 звернувся до захисника після виписки 23 вересня 2021 року, 24 вересня 2021 року захисник звернувся до лікарні та управління поліції для отримання інформації, 01 жовтня 2021 року отримав відомості про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було направлено до суду, після чого 04 жовтня 2021 року подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 07 жовтня 2021 року ознайомився з ними, а 18 жовтня 2021 року отримав відповідь з лікарні. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не отримував копії оскаржуваної постанови і з об`єктивних причин не знав про розгляд справи та не міг бути присутнім при розгляді. Зазначає, що не міг звернутись з апеляційною скаргою раніше, оскільки здійснював збирання доказів з метою повного та всебічного розгляду справи, тривалість отримання яких не залежала від його дій або бездіяльності.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних засобів. Зазначає, що працівники поліції і самі не розуміли, в якому стані перебував ОСОБА_1 , про що неодноразово його запитували. Вважає, що з огляду на вік ОСОБА_1 , його утруднену мову та координацію рухів, слабке реагування на запитання та нерозуміння їх значення працівники поліції мали викликати для ОСОБА_1 швидку допомогу. Звертає увагу, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення приїхав син ОСОБА_1 , який викликав швидку, проте останній відмовився від госпіталізації через необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, після чого син ОСОБА_1 доставив останнього до КП КБЛзНПД, де під час огляду ОСОБА_1 лікар надав останньому невідкладну медичну допомогу та викликав бригаду ШМД, після чого ОСОБА_1 було госпіталізовано. Звертає увагу, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 12 вересня 2021 року по 22 вересня 2021 року з клінічним діагнозом гострий мозковий інсульт, при цьому відповідно до медичних документів пацієнт на момент надходження через порушення мови не міг пред`явити скарги, звернену до нього мову не розумів, інструкції лікаря не виконував, а також було встановлено й інші ознаки, які були сприйняті працівниками поліції як стан наркотичного сп`яніння. Вказує, що працівниками поліції також було порушено вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та роз`яснення йому прав та обов`язків останній неодноразово вказував, що не розуміє їх.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 29 вересня 2021 року за відсутності учасників справи. З матеріалів вбачається, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 07 жовтня 2021 року, про що свідчить розписка останнього на заяві про надання ознайомлення з матеріалами справи, тоді як апеляційна скарга подана 27 жовтня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності учасників справи, копію оскаржуваної постанови захисник отримав 07 жовтня 2021 року та те, що медичні документи на підтвердження доводів апеляційної скраги захисник отримав 18 жовтня 2021 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження факту повідомлення належним чином у відповідності до вимог КУпАП судом першої інстанції ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, під час якого було розгляну справу, та як слідує з оскаржуваної постанови суду справу розглянуто судом за відсутності учасників, а тому суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності без отримання даних про його своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як встановлено під час апеляційного перегляду з наявного в матеріалах справи відеозапису працівники поліції в порушення вимог КУпАП та Закону України «Про національну поліцію» звертаючись до ОСОБА_1 не назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання та не пред`явили службове посвідчення, не надали можливості ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, а також не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №040436 від 11 вересня 2021 року у ОСОБА_1 було встановлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, з наявного у матеріалах справи відеозапису з бодікамери поліцейського слідує, що працівниками поліції у ОСОБА_1 спочатку були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак не було вказано, які саме, та заявлено вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та після того, як ОСОБА_1 не відреагував на вимогу пройти огляд, працівники поліції повторили свою вимогу, однак вже зазначили про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та у медичному закладі.

Також з вказаного відеозапису слідує, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, вів себе невідповідно обстановці, мав блідий вигляд та неодноразово вказував, що нічого не чує та не розуміє, при цьому працівники поліції неодноразово запитували у останнього, що з ним.

Однак, не зважаючи на вказані обставини, зокрема те, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, мав утруднену мову та координацію рухів, слабко реагував на запитання та не розумів їх значення, працівники поліції не викликали останньому швидку медичну допомогу.

При цьому, як слідує з пояснень захисника, після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення син ОСОБА_1 після приїзду до батька викликав швидку допомогу, яка згідно картки виїзду ШМД №516 прибула на виклик о 22.32 год. 11 вересня 2021 року, при наданні медичної допомоги використовувались медичні препарати, від госпіталізації відмовився, оскільки має пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Під час проходження 12 вересня 2021 року приблизно о 00.09 год. огляду на стан сп`яніння у КП КБЛзНПД Дніпропетровської обласної ради черговим лікарем було надано ОСОБА_1 невідкладну медичну допомогу та викликано бригаду швидкої медичної допомоги, яка 12 вересня 2021 року о 01.07 год. прибула за викликом та госпіталізувала ОСОБА_1 до КП Криворізька міська клінічна лікарня №2 КМ з підозрою на гострий мозковий інсульт, що підтверджується карткою виїзду ШМД №4 від 12 вересня 2021 року.

З наданих захисником медичних документів слідує, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 12 вересня 2021 року по 22 вересня 2021 року з кліничним діагнозом гострий мозковий інсульт.

З виписного епікризу №19902 слідує, що на момент надходження до лікарні ОСОБА_1 через порушення мови не міг пред`явити скарги, звернену мову не розумів, інструкції лікаря не виконував, вербальний контакт з хворим утруднений, а також були встановлені всі зовнішні ознаки, що відповідають його стану та були сприйняті працівниками поліції як стан наркотичного сп`яніння.

При цьому відповідно до проведених обстежень при надходженні до лікувального закладу у ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявлено.

Вказані обставини ставлять під сумнів стан осудності ОСОБА_1 на час вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП України особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Храмову М.П. строк на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Храмова М.П. задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот