ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/267/21 Справа № 202/77/21 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, студент Нагорного Університету у м.Дніпро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 17 год. 08 хв. 20.12.2020 року в м. Дніпро по вул. М. Лисиченко, 12б, керував авто Toyota Camry н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, млява мова, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Вказаною відмовою він, як зазначив суд, порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки докази по справі є неналежними, суд не надав оцінки доказам.

На його думку, на день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відповідальність за даною статтею не передбачена, остільки він керував автомобілем. Вважає, що поліцейськими було порушено вимоги Інструкції, якою встановлено порядок огляду водія на стан сп`яніння, остільки його було зупинено безпідставно, від проходження відмовився та направлення йому на огляд у медичному закладі йому не надавали, від керування він не був відсторонений, поліцейські склали протокол та потім він сів за кермо та далі поїхав. Того ж дня, він пройшов медогляд у закладі охорони здоров`я, про що складено відповідний висновок про не перебування його у стані наркотичного сп`яніння.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 , які просив апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду скасувати, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано належним чином.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок)).

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 за те, що він о 17 год. 08 хв. 20.12.2020 року в м. Дніпро по вул. М. Лисиченко, 12б, керував авто Toyota Camry н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, млява мова, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Як видно з постанови суду першої інстанції, вказані обставини підтверджуються долученими до протоколу про адміністративне правопорушення рапортом поліцейського, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

На переконання апеляційного суду, письмові пояснення вищевказаних свідків, на які посилається суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_1 , є не належними доказами правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вони складені на одному аркуші та бланку, одним і тим же почерком, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Крім цього, вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Більш того, з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який також долучений до протоколу, апеляційним судом встановлено, що працівник патрульної поліції водію ОСОБА_1 запропонував в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пройти медичний огляд в КЗ ДНД ДОР для визначення стану наркотичного сп`яніння, але будь-яких ознак наркотичного сп`яніння не видно.

На відеозаписі не зафіксовано, що водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. В той же час, ОСОБА_1 зазначив, що його автомобіль було евакуйовано на штрафмайданчик.

В апеляційному суді було досліджено доданий апелянтом до апеляційного суду висновок КП Обласного медичного психіатричного центру з лікування залежностей зі стаціонаром ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5882 від 04.01.2021 року, згідно якого о 21.00 годин 20.12.2020 року гр. ОСОБА_1 пройшов огляд, за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено.

На переконання апеляційного суду, зазначений висновок є належним доказом, незважаючи на те, що огляд було проведено через три з половиною години після зупинки транспортного засобу, адже в разі вживання особою наркотичних засобів в аналізах наслідки вживання зберігаються декілька днів.

В апеляційному суді ОСОБА_1 зазначив, що він є спортсменом по кікбоксингу, є призером України, ніколи не вживав та не вживає ні алкогольних напоїв, ні психотропних речовин. Крім того, зазначив про грубе, нетактовне поводження одним з поліцейських в розмові з ним, який виражався грубою, непристойною лексикою з обвинуваченим. На його думку, було допущено упереджене ставлення до нього поліцейського.

Отже в апеляційному суді встановлені грубі порушення вимог чинного Законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на які районний суд належної уваги не звернув, та прийняв рішення, яке не можна визнати законним.

Апеляційний суд критично оцінює докази, на які послався районний суд, з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не могли бути покладені в основу судового рішення.

Районним судом не виконані вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на відсутність допустимих та належних доказів через допущені працівниками поліції грубі порушення вимог закону, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 районним судом не доведена поза розумним сумнівом.

В зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.