ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Вареник К.В.,
розглянувши адміністративний матеріал направлений з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм у ТРАНС-МЕЙЛ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -
18.10.2021 близько 17.40 год ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 134, керував транспортним засобом «I-VAN», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючі регулярні перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі за маршрутом 263 прс. Ювілейний вул. Клочковська у кількості 36 пасажирів, що перевищує кількість місць для сидіння пасажирів, передбаченого технічними характеристиками транспортного засобу і становить 26 місць, чим порушено п.п. 8 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал без його участі, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.
У рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.
Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 8 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 (в редакції, дійсній на час вчинення адміністративного правопорушення), здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням пасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 291568 від 18.10.2021, диском з відеозаписами, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , диском з відеозаписом, роздруківкою реєстраційної карки на транспортний засіб, залученими до матеріалів справи.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_4 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 свідомо вчинив адміністративне правопорушення, наслідком якого може бути завдання значної шкоди життю і здоров`ю людей, проявила неповагу до правил співжиття, суд вважає за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності з визначенням адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 40-1, ст. 44-3 КУпАП, ст.ст. 275-280,283-287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. . (Отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947; Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); Рахунок отримувача: UA0020649; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: (оплата штрафу від ОСОБА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. (Отримувач коштів ГУК Харків.обл./МТГ Харків; Код ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; Рахунок отримувача: UA 5020649, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови, через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя С.Л. Шаренко