Справа № 359/9645/20 Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/824/1061/2021 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кузьменка С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьменка С.І. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді,15.11.2020 року о 16 год. 30 хв. в с. Чубинське по вул. Бориспільська при виїзді на автомобільну дорогу Київ-Харків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук та поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Кузьменко С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що вручена ОСОБА_1 копія протоколу про адміністративне правопорушення є частково читабельною, що порушує його право на захист. Зазначає, що протокол містить виправлення, що є порушенням вимог інструкції та ст. 266 КУпАП. Крім того зазначає, що працівники поліції відмовили ОСОБА_1 в наданні ним своїх пояснень щодо обставин справи. Вказує, що матеріали справи не містять рапорту поліцейських із зазначенням причини надання до суду відеозапису неповної відеофіксації правопорушення. Зазначає, що працівниками поліції було відмовлено ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що направлення на огляд стану сп`яніння було складено після протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Також зазначає, що судом не було враховано висновку КНП «Соціотерапія», згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності, оскільки скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 433722 від 15.11.2020 року, згідно якого 15.11.2020 року о 16 год. 30 хв. в с. Чубинське по вул. Бориспільська при виїзді на автомобільну дорогу Київ-Харків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук та поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с. 4,5); відеозаписом з бодікамери працівника поліції (а.с. 6).

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника з приводу того, що вручена ОСОБА_1 копія протоколу про адміністративне правопорушення є частково читабельною, що порушує його право на захист, є необґрунтованими, оскільки з оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 з його змістом ознайомлений та хотів надати пояснення по суті порушення окремо.

Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, що є порушенням вимог інструкції та ст. 266 КУпАП, є необґрунтованими та не відповідають дійсності.

Необгрунтованими є також доводи захисника про те, що працівники поліції відмовили ОСОБА_1 в наданні ним своїх пояснень щодо обставин справи, оскільки є нічим не підтвердженими.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять рапорту поліцейських із зазначенням причини надання до суду відеозапису неповної відеофіксації правопорушення, є безпідставними, оскільки не є підставою для скасування постанови судді та не впливає на результати прийнятого рішення.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції було відмовлено ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, є нічим не підтвердженими та такими, що подані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення цих ознак за допомогою спеціального обладнання чи приладів законодавством не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи наведене, порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Крім того, як вбачається з відеозапису бодікамери працівника поліції, працівники поліції у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , почувши від поліцейського виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, жодних заперечень щодо цього не висловив, причини відмови від проходження огляду не пояснив.

Твердження захисника про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, є також безпідставними та нічим не підтвердженими.

Необгрунтованими є також посилання апелянта на те, що судом не було враховано висновку КНП «Соціотерапія», згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, оскільки наявність чи відсутність у ОСОБА_1 будь-якого стану сп`яніння не впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника в частині скасування акту, який встановлював адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Так, 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, яким запроваджено інститут кримінальних проступків, згідно якого кримінальним проступком стало у тому числі і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, а статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції, яка передбачала притягнення до адміністративної відповідальності за ці дії лише судноводіїв. Проте 17.06.2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, який 02.07.2020 року було підписано Президентом України, а 03.07.2020 року опубліковано в офіційній парламентській газеті «Голос України». Зазначеним Законом із Закону №2617-VІІІ від 22.11.2018 року було виключено норми щодо криміналізації керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння та скасовано нову редакцію статті 130 КУпАП. Отже, 03.07.2020 року відновлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відновлено дію статті 130 КУпАП у редакції, яка була чинною до 01.07.2020 року.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьменка С.І. - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига