Справа № 948/913/21
Номер провадження 3/948/250/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 000755, 12.11.2021 о 10:30 год. при здійсненні комісійного обстеження щодо дотримання протиепідемічних вимог в закладі торгівлі продовольчими товарами ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , зафіксовані правопорушення:

1) відвідувачі перебували у закладі без захисних масок, що є порушенням п.п. 9 п. 2-2 Постанови КМУ № 1236, п. 4 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020;

2) продавець закладу торгівлі здійснював обслуговування без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, захисних масок та одноразових рукавичок, що є порушенням п.п. 9 п. 2-2 Постанови КМУ № 1236, п. 7 Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020;

3) відсутні записи щодо проведення навчання адміністрацією закладу серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечення контролю за їх використанням, що є порушенням п. 7 Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що на час перевірки його не було в магазині, при відвідування магазину ним, продавці були в масках та перчатках.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що в цьому приміщенні, де була проведена перевірка працівниками Держпродспоживслужби, працюють два ФОПи, у т.ч., він, займається торгівлею спиртних напоїв та тютюнових виробів. Перевірка фактично проводилась у іншого підприємця. При цьому він взагалі був відсутній в магазині на час проведення перевірки, стверджує, що при ньому продавці були в захисних масках та печатках, а також, що в його магазині дотримуються усіх протиепідемічних заходів.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та надані докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною (відсильною), а тому при складені протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інші актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до р. 3 ст. 10 абз. 2 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» - основними принципами профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

За ч. 1 ст. 11 цього Закону - організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема щодо санітарної охорони території України, обмежувальних заходів стосовно хворих на інфекційні хвороби та бактеріоносіїв, виробничого контролю, у тому числі лабораторних досліджень і випробувань при виробництві, зберіганні, транспортуванні та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини та іншої продукції, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, надано: лист опитувальник ФОП ОСОБА_1 (а.с. 6-7); протокол засідання Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Полтавської області від 09.11.2021 про запровадження додаткових контролюючих та обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2 (а.с. 8-10).

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, тому протокол про адміністративне правопорушення № 000755 від 12.11.2021, складений стосовно ОСОБА_1 не може бути визнаний достатнім та беззаперечним доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосуванняпрактики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На порушення цієї норми автором протоколу, крім самого протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджена належними доказами, суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі підлягає закриттю, а тому, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик