Справа № 694/1619/21
Провадження № 3/694/472/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.12.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстером лісу у Лисянському лісгоспі, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 173, ч. 1 ст. 191 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173, ч. 1 ст. 191 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №741582 ОСОБА_1 29.08.2021 року о 01.40 по вул. Шевченка в с. Будище Звенигородського району Черкаської області біля кафе-бару перебував з оголеною вогнепальною мисливською гладко ствольною рушницею ИЖ17, 1ств. 16к № НОМЕР_1 в руках (не в чохлі), розмахував нею в сторону людей чим порушив встановлені умови зберігання та носіння мисливської вогнепальної зброї. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №360167 ОСОБА_1 29.08.2021 року о 01.40 год. по вул. Шевченка в с. Будище Звенигородського району Черкаської області біля кафе-бару в стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 та при цьому тримав в руках рушницю. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушеннь, передбачених ст.191 ч.1 КУпАП та ст..173 КУпАП не визнав та пояснив, що 29.08.2021 року близько 22.00 год. він прийшов пішки до бару в с.Будище, Звенигородського району, Черкаської області, де у нього виникла сварка з ОСОБА_3 , в ході якої останній наніс тілесні ушкодження. Рушниці з собою у нього не було, бо він прийшов пішки. Щодо висловлювання нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 такого не було, нецензурною лайкою він міг виражатись лише в ході сварки з ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_2 не було.

Свідок ОСОБА_4 вказав, що між ним та ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою. На адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою не виражався. За наслідком конфлікту ОСОБА_1 сказав, що пристрелить його і пішов до машини свого знайомого, начебто складати рушницю, при цьому він чув звук складання рушниці, особисто зброю він не бачив.

Свідок ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_6 . А не ОСОБА_2 , особисто зброю він не бачив.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 29.08.2021 р. близько 22.30 год. ОСОБА_1 мав словесний конфлікт ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (прізвище він не знає). Словесний конфлікт виник на грунті тривалих неприязних стосунків, оскільки, дівчина ОСОБА_10 в минулому році припинила стосунки із ОСОБА_3 та почала зустрічатись із ОСОБА_11 . Тобто конфлікт виник фактично із за дівчини. ОСОБА_4 не міг змиритись із припиненням стосунків та всіляко намагався помститись ОСОБА_12 , і в цей вечір ОСОБА_13 почав чіплятись до ОСОБА_14 та після словесної перепалки почав лупцювати ОСОБА_15 руками та ногами, йому бити ОСОБА_16 допомагав ОСОБА_5 , а ОСОБА_17 стояв і не втручався, він ж також боявся щоб його не налупцювали і тому в цю сварку не втручався, бачив лише як ОСОБА_15 збили з ніг і кілька хвилин лупцювали, він думав, що його уб`ють і хотів вже викликати поліцію і швидку допомогу, але ОСОБА_18 стогнав, і я зрозумів, що він ще живий. Потім ОСОБА_18 оклигав та зміг стати на ноги, і почалась якась розмова зі з`ясуванням стосунків, під час розмови ОСОБА_19 та ОСОБА_13 почали погрожувати ОСОБА_12 , що якщо він на них за побиття подасть заяву в міліцію, то вони його зовсім уб`ють, він бачив, що ОСОБА_18 злякався і швиденько пішов додому. Він бачив це все зі сторони і не втручався, бо не хотів щоб його теж побили. Ніякої зброї у ОСОБА_1 не було та ніяких хуліганських дій не вчиняв.

Лейтенант поліції ОСОБА_20 пояснив, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складались більше ніж через тиждень після події і обставини викладені в них були виключно зі слів свідків.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.191, ст..173 КУпАП ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Таким чином, протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.191, ст..173 КУпАП, не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколах працівниками поліції виключно зі слів свідків та не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ст..173 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодекс у.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ст..173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.191, ст..173 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Д.І. Сакун