ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/5207/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/562/21 Даниленко Т.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Ісоєва М.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

16 серпня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 182479 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 16 серпня 2020 року о 0350 год. на автодорозі М-18, 19 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів. Водій у присутності двох свідків у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в обласному наркологічному диспансері в м. Харкові, вул. Шевченка, 26.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн та позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2020 року та провадження у справі стосовно нього закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суддя не звернув увагу, на ту обставину, що від проходження огляду стан сп`яніння він не відмовлявся, а в протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського.

За обставинами події ОСОБА_1 зазначає, що 16 серпня 2020 року він мав втомлений вигляд, оскільки всю ніч працював. Повідомляв поліцейських, що може пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак поліцейські йому відмовили та забрали посвідчення водія.

Посилається, що поліцейські не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.

Суддя не викликав та не допитав свідків та лише формально послався на їх письмові пояснення.

За таких обставин вважає, що поліцейськими порушено вимоги статті 266 КУпАП, крім того, поліцейські його не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що розглянувши справу без його участі суддею порушено вимоги статті 268 КУпАП, у зв`язку з чим він не міг реалізувати свої процесуальні права.

Також, як на підставу скасування постанови судді, ОСОБА_1 посилається, що на даний час відсутній закон, який встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав 27 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку.

Враховуючи, що доводи клопотання про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ісоєва М.Н., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 16 серпня 2020 року о 0350 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , на 19 км автодороги М-18, з ознаками наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

В наслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 182479 від 16 серпня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 4-5);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що перебуваючи в приміщенні посту поліції поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. Свою відмову ОСОБА_1 обґрунтував тим, що огляд у лікаря займе багато часу, а він поспішає. Також на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 наслідки його відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння та подальше складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6).

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, дослідженим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який був оглянутий апеляційним судом в присутності ОСОБА_1 та його захисника.

За вказаних обставин, апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги в частині порушення поліцейськими вимог статті 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не викликав та не допитав в судовому засіданні свідків, апеляційний суд до уваги не приймає та зазначає, що виходячи з вимог статті 272, пункту 5 частини 1 статті 278 КУпАП допит свідків в судовому засіданні не є обов`язком судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, узгоджуються з фактичними обставинами події та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги щодо невідсторонення поліцейськими ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справу за його відсутності, апеляційний суд до уваги не приймає, та зазначає, що вони не спростовують висновків судді про невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Крім того, зазаначає, що справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 26 серпня 2020 року.

Матеріалами справи підтверджено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 призначався 5 разів, а саме 10 вересня, 01, 15 жовтня, 09, 13 листопада 2020 року та тричі відкладався за заявами ОСОБА_1 та його захисника.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в описі документів відсутні аркуші справи за №№ 18а, 18б, апеляційним судом до уваги не приймається.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно з нормами КУпАП апеляційному суду належить вирішити правове питання щодо факту адміністративного правопорушення, а не питання щодо організації діловодства в судах першої інстанції.

Отже, підстав для скасування постанови судді на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУПАП, апеляційний суд не вбачає.

Також, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 247 КУпАП, з огляду на таке.

22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП, та яку викладено у такій редакції:

«Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, цим законом доповнено КК України статтею 2861 наступного змісту:

«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування».

Закон № 2617- VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX) яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».

Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Протокол про адміністративні правопорушення серії ОБ № 182479 за частиною 1 статті 130 КУпАП поліцейським складено 16 серпня 2020 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя застосував редакцію частини 1 статті 130 КУпАП відповідно до Закону № 720-IX, яка діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктами 1, 6 частини 1 статті 247 КУпАП не вбачає.

Керуючись ст. ст. 8, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна