Справа № 443/1715/20 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 33/811/185/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ратича Тараса Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ратича Тараса Михайловича на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 16.11.2020 року о 02:25 год. у м.Ходорів, на вулиці Шевченка, Жидачівського району, Львівської області керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря, за адресою: м.Ходорів, вул. Б.Хмельницького, 63. Результат 1,8% проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Ратича Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій, просить постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, а відтак такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших матеріалах справи не міститься відомостей, доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у вказаний у протоколі час та місці, до матеріалів справи не долучено інформації, отриманої із відеотехніки, що доводила б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про засоби вимірювальної техніки, які використовувались для огляду ОСОБА_1 . З пояснень лікаря вбачається, що «проходив огляд на «Алкофор», проте у жодних документах не зазначено серійного номеру «Алкофор». Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора АлкоФор 105, а декларація про відповідність, надана КНП «Ходорівська міська лікарня» не підтверджує дозвіл МОЗ на використання такого ЗВТ.

Таким чином, на переконання апелянта, вказаний технічний засіб, на який проводилось визначення стану алкогольного сп`яніння, не зареєстрований в установленому законом порядку, а тому отримані результати (докази) внаслідок його використання по відношенню до ОСОБА_1 є неналежними та недопустимими, оскільки відомості про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння отримані з використанням спеціального технічного засобу, що не передбачений жодним нормативним актом та не зареєстрований у відповідному реєстрі.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про проходження лікарем ОСОБА_2 тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Більше того, будучи допитаною в судовому засідання, лікар ОСОБА_2 повідомила, що тематичного удосконалення не проходила.

Наголошує, що задовольнивши клопотання сторони захисту про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суддя прийняв оскаржувану постанову без допиту вказаних свідків.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Заслухавши захисника - адвоката Ратича Т.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №186083 від 16.11.2020 року, у якому ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом згідний та в останнього вилучено посвідчення водія; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16 листопада 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,8 %); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 16.11.2020 року, згідно яких останні пояснили, що 16.11.2020 року о 02.40 год. в м.Ходорів по вул.Шевченка водій автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 16.11.2020 року, згідно яких 16.11.2020 року в Ходорівську міську лікарню було доставлено громадянина ОСОБА_1 , який являється водієм, щоб пройти тест на стан алкогольного сп`яніння під час якого було виявлено 1,8 %; відеозаписом події, який міститься на CD-диску; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №107 від 16.11.2020 р.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений в КНП «Ходорівська міська лікарня», що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Ходорів, вул. Б.Хмельницького, 63, за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор 105», з дотриманням вимог Інструкції, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,8 проміле.

Покликання апелянта про те, що працівниками поліції був порушений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, є безпідставними та судом не беруться до уваги.

Крім того, в матеріалах справи наявні висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.11.2020 та акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 107 від 16.11.2020, які відповідають вимогам Інструкції.

Доводи захисника-адвокат Ратича Т.М. про те, що висновок 16 листопада 2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є неналежним доказом, оскільки такий проводився за допомогою спеціального технічного засобу "Алкофор 105", який не включений до переліку технічних засобів, затвердженого МВС України №33 від 01.03.2010 року, вважаю необґрунтованими, з огляду на те, що відповідно до розділу 1 Інструкції обов`язковим використання спеціальних технічних засобів є тільки при здійсненні поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 №186083 від 16.11.2020 року (а.с.1), в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 вказав, що з протоколом згідний.

Розгляд справи судом першої інстанції у відсутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , апеляційний суд вважає обґрунтованим, оскільки судом першої інстанції вживалися заходи щодо виклику в судове засідання свідків, однак останні в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, проте їхні пояснення містяться у матеріалах справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не впливає на встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ратича Тараса Михайловича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк