Справа №295/5262/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого:

АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №132131 від 20.04.2021 ОСОБА_1 20.04.2021 о 00 годині 36 хвилин в м.Житомирі по вул. Київська, 93 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник Єсін П.С. просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що 20.04.2021 о 00 годині 36 хвилин був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №132131 щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до якого додано рапорт від 20.04.2021 поліцейського інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області С.Бенедицького, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозапис нагрудної камери.

Як слідує з пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 працівниками поліції водію було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку(а.с.2,3).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що саме ОСОБА_1 20.04.2021 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Відеозапис є фрагментарним та не відображає: рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , причини, порядок та підстави його зупинки. Відображено спілкування водія з працівниками поліції, з якого не зрозуміло, чи відмовляється ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та працівниками поліції не було забезпечено можливість пройти обстеження на стан сп`яніння водію ОСОБА_1 у відповідному медичному закладі. Такі відомості в матеріалах адміністративної справи відсутні, зокрема направлення поліцейським на проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Отже, не задокументувавши факт порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , яке слугувало підставою для зупинки, працівники поліції не мали права вимагати у водія документи та проводити будь-які заходи по встановленню чи перебуває водій в стані сп`яніння. Зазначена обставина підтверджена відеозаписом.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, викликають сумнів в своїй достовірності, у зв`язку з неналежним оформленням працівниками поліції вказаних доказів, тому такі докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення не можуть визнаватися в даному випадку достатніми доказами, які б безумовно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя І.В. Зіневич