Справа № 216/6856/20
провадження 3/216/101/21
ПОСТАНОВА

іменем України

19 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

26 листопада 2020 року, о 03 год. 16 хв., у м. Кривому Розі, по вул. І. Добровольського, біля буд 27, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Geely MK Cross», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нерозбірлива мова. Водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що остання погодилася у присутності двох свідків. Результат тесту 0,62 проміле. З результатами водій не погодилась, після чого, у присутності двох свідків відмовилась від проходження медичного огляду у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За вказаним фактом 26.11.2020 інспектором взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Савельєвою Т.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №040239.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, натомість, під час розгляду справи була присутня її представник адвокат Німець Ю.С., яка заперечувала причетність свого клієнта до вказаного правопорушення, просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Свої доводи та заперечення виклала у письмових поясненнях по суті складеного протоколу, які надала до суду 10.02.2021, одночасно, надавши клопотання про допит свідків, зазначених у протоколі, свідка ОСОБА_2 , а також співробітників патрульної поліції, які приймали участь у фіксації правопорушення та оформленні протоколу, а також просила витребувати з полку патрульної поліції документи, які підтверджують, що застосований 26.11.2020 пристрій належить до спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживслужбою, а також що він має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Окрім цього, на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 , раніше, а саме, 19.01.2021 до суду було надано висновок КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №2836 від 26.11.2020, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України, та положення статті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені, інших заяв та клопотань від неї та її представника не надійшло.

Розглядаючи подані адвокатом Німець Ю.С. клопотання приходжу до наступних висновків.

Клопотання про допит свідків, зазначених у протоколі та свідка ОСОБА_2 вважаю не обґрунтованим та таким, що подане з метою затягування розгляду справи, оскільки будь-яких важливих обставин справи, особи, яких залучили співробітники патрульної поліції, у якості свідків, на думку суду, пояснити не зможуть, адже останні залучались лише з метою фіксування факту відмови особи від проходження медичного огляду, про що у матеріалах справи є їхні пояснення, о покази свідка ОСОБА_2 , на думку суду, можуть бути упередженими, оскільки останній є знайомим ОСОБА_1 , про що зазначено у клопотанні про його допит, а також, як було встановлено під час перегляду долученого до справи відеозапису, останній знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тому пояснити будь-які обставини по суті справи об`єктивно не зможе. Враховуючи викладене, дане клопотання залишається поза увагою суду.

Клопотання про допит у якості свідків співробітників патрульної поліції, які приймали участь у фіксації правопорушення та оформленні протоколу, також вважаю не обґрунтованим та таким, що подане з метою затягування розгляду справи, оскільки, останні лише зафіксували факт відмови особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оформивши це протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи. Крім цього, обставини, що тоді відбувались зафіксовано рапортом інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Савельєвої Т.В., який наявний у матеріалах справи, тому, на думку суду, проводити допит цих осіб є недоцільним, отже у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Щодо клопотання про витребування документів, які підтверджують, що застосований 26.11.2020 пристрій належить до спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживслужбою, а також що він має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, вважаю, що у цьому не має потреби, враховуючи, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому є незрозумілим, як документи, які необхідно витребувати, можуть спростувати цей факт, внаслідок чого, це клопотання задоволенню також не підлягає.

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи письмових пояснень свідків, зазначених у протоколі, рапорту працівників патрульної поліції, та письмових заперечень на протокол, в яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представник висловили свою думку по суті інкримінованого правопорушення, вважаю, що зібраних у справі доказів достатньо для прийняття законного та вмотивованого рішення, тому, враховуючи строки розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, визначені у ст.ст. 38, 277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №040239 від 26.11.2020, який складено правомочною посадовою особою, у встановленому законом порядку;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких 26.11.2020 вони були запрошені в якості свідків, в їх присутності водій ОСОБА_1 , відмовилася пройти у встановленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, під час перегляду якого встановлено, що 26 листопада 2020 року, близько 03 год. 16 хв., у м. Кривому Розі, по вул. І. Добровольського, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Geely MK Cross», була зупинена працівниками поліції, на місці зупинки т/з пройшла медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте з його показниками не погодилася та у присутності двох свідків, відмовилася від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

Зазначені письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Разом з цим, оцінюючи докази невинуватості ОСОБА_1 , зокрема, надану копію висновку КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №2836 від 26.11.2020 судом було встановлено, що у пункті 7 вказаного документу зазначено дату та точний час огляду 26.11.2020, о 07 год 10 хв., що перевищує встановлений ч. 4 ст. 266 КУпАП проміжок часу, протягом якого слід пройти медичний огляд у медичному закладу, у разі не згоди з його результатами на місці зупинки т/з - не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому даний доказ залишається поза увагою суду.

Крім цього, суд, також не бере до уваги доводи зазначені у письмових поясненнях по суті протоколу, а саме, зазначено, що 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно з яким ст. 130 КУпАП більше не передбачала адміністративну відповідальність за управлінням транспортним засобом у стані сп`яніння, натомість така відповідальність перейшла до категорії кримінальних проступків, відобразившись у ст. 286-1 КК України. За таких умов, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП юридично є неможливим.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням, виходячи з наступного.

Дійсно, Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617 - VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Закон №2617 - VIII повинен був набрати чинності 1 січня 2020 року, проте був відтермінований і набрав чинності 1 липня 2020 року. Підпунктом 4 пункту 1 розділу 1 цього закону були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (Відомості Верховної Ради УРСР, 1984 р., додаток до №51, ст. 1122), стаття 130 викладена в такій редакції:

«Стаття 130. Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин.

Уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду,-

тягне за собою накладення штрафу на судноводіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк три роки».

Крім того, згідно із пунктом 171 пункту 2 цього закону Кримінальний кодекс України (Відомості Верховної Ради, 2001 р. №25-26, ст. 131) доповнений статтею 286-1 такого змісту:

«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування - караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

2. Ті самі дії, вчинені повторно, - караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років»

Отже, після набрання чинності Закону №2617 VIII, з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ст. 130 КУпАП перестала існувати.

Відповідальність за ці дії була криміналізована та передбачена ст. 286-1 КК України, тобто відбулося посилення відповідальності за ці делікти від адміністративної до кримінальної.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння. Посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України від 17 червня 2020 р. №720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.

Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 року і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону №2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з 03 липня 2020 року з часу набрання чинності Закону України №720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння. Натомість, існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 року за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №2617-VIII.

Також, суд не бере до уваги інші доводи зазначені у письмових поясненнях по суті протоколу, оскільки вони стосуються процедури оформлення поліцейськими адміністративних матеріалів, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку, на її думку та її представника, грубо порушили співробітники патрульної поліції. Проте, як видно з письмових матеріалів справи, останні оформленні у належний спосіб, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1413/27858 від 11.11.2015 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015, крім цього, під час перегляду відеозапису долученого до матеріалів справи суттєвих порушень, які б слугували підставою закриття справи, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України, судом не встановлено.

Підсумовуючи наведене, судом встановлено, що зібрані у справі докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому остання повинна нести адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених обставин вчинення адміністративного правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 23, 130 ч. 1, 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кузнецов