Справа №588/748/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/540/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.11.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючий в АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.11.2021 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 09.05.2021 року о 23 год. 35 хв. у м. Тростянець по вул. Вознесенська, керував транспортним засобом ІЖ Юпітер 5, номерний знак 3205 СУВ, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на місці, за допомогою пристрою Драгер 6810 та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, таким чином, порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.11.2021 року, скасувати, постановити нову постанову, якою провадження відносно нього закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що постанова судом першої інстанції винесена з порушенням закону, обставини справи вважав з`ясованими не повно, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним її обставинам.

Наголошував, що при розгляді справ він присутній не був, так як з 11.07.2017 року проходить військову службу, а адвокат ОСОБА_2 також в судові засідання не ходив, про що його не повідомив.

Вказував, що неодноразово звертався до суду із заявами направити на його адресу відскановані копії матеріалів справи, однак суд направляв йому лише судові повістки. Інші файли прийшли пошкодженими. Зазначав, що 11.11.2021 року з Тростянецького районного суду Сумської області йому ніхто не телефонував та зазначав, що дійсно був дзвінок від секретаря суду, але під час телефонного зв`язку секретар повідомила, що заяви які направляються електронною поштою повинні бути підписані електронно або ж особисто. Інші питання в телефонному режимі не вирішувались.

Щодо фактичних обставин справи, то апелянт зазначав, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки він не відмовлявся. Докази про відсторонення від подальшого керування транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, як і докази вилучення транспортного засобу або передачі іншій особі, яка має право керувати транспортним засобом. Вказане суд залишив поза увагою та не дав оцінки протиправним діям поліції.

Звертав увагу, що майнової шкоди він нікому не заподіяв, громадський порядок не порушував, а розмір штрафу за ст. 286 КК України, яку апелянт ототожнював зі ст. 130 КУпАП, в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні.

Також, апелянт вважав складений відносно нього протокол неналежним доказом, оскільки він самостійно не може підтвердити його вину. Зауважував, що особа, яка складала цей протокол до суду не викликалась, свідки не допитувались, а сама копія протоколу йому не вручалась.

Також, 13.12.2021 року до Сумського апеляційного суду надійшла заява за підписом ОСОБА_3 командира 8 окремої автомобільної санітарної роти, в якій він просив матеріали справи за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 передати на розгляд трудовому колективу.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 491024 від 09.05.2021, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що він 09.05.2021 року о 23 год. 35 хв. у м. Тростянець по вул. Вознесенська, керував транспортним засобом ІЖ Юпітер 5, номерний знак 3205 СУВ, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на місці, за допомогою пристрою Драгер 6810 та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, таким чином, порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення (а.с.2);

- відеофайлами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 09.05.2021 року о 23 год. 34 хв. у м. Тростянець по вул. Вознесенській, керував транспортним засобом ІЖ Юпітер 5 номерний знак НОМЕР_2 , також він визнає факт вживання алкогольних напоїв та відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказуючи, що на нього вже був складений адміністративний протокол близько 20 хвилин раніше за ч.1 ст.130 КУпАП ,в ході якого він проходив огляд на стан сп`яніння приладом Драгер, який показав результат 0,9 проміле (а.с.4).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта про те, що при розгляді ні він, ні його захисник Собина П.М. присутні не були, апеляційний суд зазначає, що дійсно даний факт знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, але судом першої інстанції неодноразово викликались апелянт ОСОБА_1 та його захисник Собина П.М., які в судові засідання не з`являлись, неодноразово подавали заяви про відкладення, доказів на підтвердження поважності такої неявки до суду учасниками не надано, таким чином вбачається факт затягування розгляду даної справи, тому апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, який розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Собини П.М. на підставі наявних матеріалів справи, яка узгоджується з судовою практикою.

Щодо доводів апелянта про те, що він неодноразово звертався до суду з заявами про направлення на його адресу відсканованих матеріалів справи, однак суд направляв йому лише судові повістки, а інші файли приходили пошкодженими, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно матеріалів справи апелянту на його електронну адресу направлялись відскановані документи, а також він та його захисник не були позбавлені права ознайомитись з паперовими матеріалами справи.

Щодо тверджень апелянта про те, що від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки він не відмовлявся, то вони спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що апелянт відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази про відсторонення від подальшого керування транспортним засобом та докази вилучення транспортного засобу або передачі іншій особі, яка має право керувати транспортним засобом, то апеляційний суд зазначає, що згідно Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 491024 від 09.05.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений.

Разом з тим згідно Розділу ХІІ вищевказаної Інструкції поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, транспортний засіб за таких обставин не підлягає вилученню, тому апеляційний суд вважає доводи апелянта необґрунтованими та помилковими.

Щодо доводів апелянта про те, що майнової шкоди він нікому не заподіяв, громадський порядок не порушив, то апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів, разом з тим спричинення майнової шкоди в даному випадку не є умовою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про те, що розмір штрафу за ст.286 КК України, яку він ототожнював зі ст.130 КУпАП, в декілька раз перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобам, відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП. При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення, а визначена правопорушнику міра відповідальності за вчинене ним порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Щодо тверджень апелянта про те, що протокол є неналежним доказом, оскільки він самостійно не може підтвердити його вину, то апеляційний суд вважає їх необгрунованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, як доказ, входить в складову разом з іншими доказами на встановлення вини ОСОБА_1 .

Щодо доводів апелянта про те, що особа, яка складала цей протокол до суду не викликалась, свідки не допитувались, а сама копія протоколу йому не вручалась, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки клопотань про виклик та допит осіб в судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник не заявляли, а щодо копії протоколу про адміністративне правопорушення, яка за словами апелянта йому не вручала, то матеріали справи не містять відомостей в підтвердження цих доводів. Зі змісту протоколу видно, що ОСОБА_1 в ньому розписався та надав пояснення.

Щодо заяви командира 8 окремої автомобільної санітарної роти ОСОБА_3 , в якій він просив матеріали справи за ч.1 ст.130 КУпАп відносно ОСОБА_1 передати на розгляд трудовому колективу, то апеляційний суд зазначає наступне.

Нормами ст. 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Разом з тим, ст.21 КУпАП чітко визначено, що особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП не може бути звільнена від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового коллективу, тому апеляційний суд відмовляє в задоволенні заяви командира окремої автомобільної санітарної роти ОСОБА_3 про передачу матеріалів справи за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на розгляд трудовому колективу.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.11.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Відмовити в задоволенні клопотання про передачу матеріалів справи за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на розгляд трудовому колективу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.