Справа 729/831/21
3/729/385/21 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І, за участю секретаря судового засідання Малюшицької Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Фурсія С.О.,

розглянула адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

03 серпня 2021 року о 08 год. 47 хв. в м. Бобровиця по вул. Незалежності, Чернігівської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом KIA RIO д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей), від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що 03.08.2021 року він, керуючи транспортним засобом KIA RIO д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції за допомогою проблискових маячків. Спочатку на їх вимогу про зупинку не виконував і зупинився тільки біля свого будинку. Після того як він зупинився, до нього підійшли працівники поліції та під час спілкування з ними, останні повідомили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я. На їхню пропозицію він відмовився, оскільки в той день алкогольні напої не вживав. Після того як відмовився від освідування, працівники поліції повідомили, що на нього буде складено адміністративний протокол. Під час складання АП працівники поліції не тиснули на нього. Просить призначити йому штраф у подвійному розмірі без позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки посвідчення водія йому потрібне для роботи, так як він працює далекобійником.

Захисник Фурсій С. О. в судовому засіданні проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив та просив закрити даний адміністративний матеріал, так як, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 03.08.2021 року після зупинки його транспортного засобу просив пройти освідування на алкогольне сп`яніння в медичному закладі, але працівниками поліції йому було відмовлено.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Матеріалами адміністративного протоколу встановлено, що 03.08.2021 року підставою для зупинки транспортного засобу KIA RIO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було повідомлення на службу 102 про те, що водій транспортного засобу KIA RIO д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в м. Бобровиця біля військкомату керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення № 472226 вбачається, що 08 год. 47 хв. в м. Бобровиця по вул. Незалежності, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA RIO д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей), від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

ОСОБА_1 таким правом скористався, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв, у судовому засіданні факт порушення ним п.2.5 ПДР визнав ,повідомив,що при складанні протоколу відносно нього тиску зі сторони працівників поліції не було. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складено за порушення п. 2.5 ПДР України, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, поліцейськими дотримано.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується:

- поясненням свідка ОСОБА_2 , який вказав, що 03.08.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, біля військкомату водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння їздить за кермом автомобіля червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . Заявник не назвався та просив поліцію перевірити. Працівниками поліції було здійснено виїзд за даною адресою і було помічено вище названий автомобіль. Проблисковими маячками та звуковими ефектами водія автомобіля марки KIA RIO (червоного кольору) днз: НОМЕР_2 було зупинено. При спілкуванні з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, але останній відмовився. Після цього ним було складено адміністративний протокол;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 не виконував вимогу поліцейських про зупинку, яка подавалася проблисковими маячками і виконав зупинку транспортного засобу тільки біля свого будинку. На неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Дана подія мала місце 03.08.2021 року о 08 год.47 хв.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд відхиляє доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який 14.12.2021 року заявив, що вважає себе не винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, посилаючись на те, що 01.12.2021 року даючи пояснення у судовому засіданні дуже хвилювався, оскільки він добровільно надавав пояснення без тиску у судовому засіданні, під час таких пояснень у судовому засіданні досліджуватися всі матеріали адміністративного протоколу, в тому числі і відеозапис, під час перегляду якого, він погоджувався, що факт відмови від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні дійсно мав місце 03.08.2021 року і йому відомо хто звернувся в поліцію з повідомленням. Невизнання в подальшому ОСОБА_1 вини у скоєному адміністративному правопорушенні, суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження адвоката Фурсія С. О. про те, що ОСОБА_1 03.08.2021 року після зупинки його транспортного засобу просив пройти освідування на алкогольне сп`яніння в медичному закладі, але працівниками поліції було йому відмовлено, не можуть бути враховані, оскільки з перегляду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поліцейський неодноразово пропонував пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди пройти огляд в закладах охорони здоров`я, на що він категорично відмовився.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначає адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що буде відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя В.І.Бойко