Категорія:ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Вергуна Т.С., особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 , захисника Сидун О.С., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1., на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122, ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ч. 1ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 15 листопада 2020 року, о 02:25 год., в місті Луцьку, по проспекту Волі, 4, Волинської області, керував транспортним засобом автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», не надав дорогу водію автомобіля «Шкода Рапід», який рухався по головній дорозі, чим змусив його різко змінити швидкість руху та напрямок руху. Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Він же 15 листопада 2020 року, об 02:25 год. в місті Луцьку, по проспекту Волі, 4, Волинської області, керував транспортним засобом автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляції ОСОБА_1 вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зазначає, про те, що суддею місцевого суду, було порушено його право на захист та правову допомогу, оскільки 20 січня 2021 року ним на електронну адресу суду подавалось клопотання про відкладення розгляду справи, яка мала відбутись 21 січня 2021 року, у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через спілкування з особою, в якої було виявлено коронавірус та перебуванням його на самоізоляції задля недопущення поширення цієї хвороби. Разом з тим, вказує що 27 січня 2021 року він подав на електронну адресу суду клопотання про неможливість прибути у судове засідання яке призначене на 28 січня 2021 року у зв`язку із хворобою на коронавірус про, що долучив копію листка непрацездатності про перебування його з 26 січня 2021 року на лікуванні. Вказує що його не було відсторонено від керування автомобілем та після складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП йому було дозволено продовжувати рух за кермом. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підписи свідків на його думку є схожими один на одний, а тому є необхідність викликати та допитати їх в судовому засіданні. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, і за ч.4 ст. 122 КупАП, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення, особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 та його захисника Сидун О.С., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо доводів апелянта про те, що судом порушено його право на захист та правову допомогу то апеляційний суд знаходить останні безпідставними, оскільки з матеріалів справи слідує, (а.с.10) що ОСОБА_1 02.12.2020 було повідомлено телефонограмою про розгляд справи відносно нього на 10:00 год. 21 січня 2021 року в Луцькому міськрайонному суді, однак останній ніяких дій, щодо ознайомлення з матеріалами справи чи укладення договору з адвокатом не вчиняв, аж до 20 січня 2021 року. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 повністю погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом серії БД №336067 від 15 листопада 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що долучені до матеріалів адміністративної справи згідно яких були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, відеозаписом з бодікамер поліцейського також підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Доводи апелянта, про те що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки не виключають факту наявності в його діях складу правопорушень.

Крім цього, норми якими передбачені вищевказані вимоги, регламентують дії працівників поліції після вчинення особою, водієм транспортного засобу правопорушення.

Разом з тим, щодо доводів апелянта, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підписи свідків на його думку є схожими один на одний, а тому просить викликати та допитати їх в судовому засіданні, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки у своїх письмових поясненнях останні виклали ті покази, які ОСОБА_1 не оспорюються. Присутність свідків підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейського.

Щодо доводів захисника Сидун О.С. про те, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, то на думку апеляційного суду вони є слушними, оскільки, як вбачається із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, дане перехрестя є перехрестям рівнозначних доріг, яке у вказаний в протоколі час було нерегульованим світлофорами, разом з тим, інспекторами поліції не надано доказів того, що автомобіль «Шкода Рапід», д.н.з. НОМЕР_2 мав право на першочерговий проїзд.

А тому, в частині ч.4 ст. 122 КУпАП постанова Луцького міськрайонного суду від 28 січня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи- ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2021 року в частині ч.4 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Виключити вказівку на ст. 36 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М. Клок