Справа № 196/1117/21
№ провадження 3/196/503/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Руснак А.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15.03.1999 року, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 462130 від 19.10.2021 року 19 жовтня 2021 року, о 10 год. 00 хв., перебуваючи в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 , а саме ображала її нецензурною лайкою та образливими словами, чим порушила п.п.14 п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнала та суду пояснила, що 19 жовтня 2021р. вона в першій половині дня перебувала дома за адресою АДРЕСА_1 . ЇЇ матір ОСОБА_3 почала її сварити та кричати, адже їй не подобалося, що вона запросила до помешкання свого хлопця ОСОБА_4 . У відповідь на звинувачення матері вона мовчала, адже не хотіла загострення конфлікту.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення .

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 поліцейським, в порушення вимог ст. 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, до матеріалів справи, крім письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не долучено жодних письмових доказів, які би підтверджували протиправність дій ОСОБА_2 . Пояснення зазначених осіб є протилежними та не узгоджуються між собою Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинила сварку зі своєю матір`ю в квартирі, в якій вони спільно проживають. В письмових поясненнях ОСОБА_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , стверджує, що вона була свідком того, як 19.10.2021р. ОСОБА_2 ображала свою матір нецензурною лайкою. З цих пояснень незрозуміло чи свідок перебувала в помешканні ОСОБА_2 в момент конфлікту, чи вона чула сварку зі своєї квартири.

Крім того, допитаний неповнолітній свідок ОСОБА_6 в присутності педагога, суду пояснила, що її матір ОСОБА_2 19.10.2021р. на зауваження бабусі ОСОБА_3 з приводу того, що вона ніде не працює, привела додому незнайомого їй чоловіка, жодним чином не реагувала, мовчала та готувала обід. Пізніше її бабуся ОСОБА_3 викликала працівників поліції. Пояснення ОСОБА_4 , який відповідно до матеріалів справи, перебував 19.10.2021р. в квартирі по АДРЕСА_1 , в справі відсутні.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

При цьому, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, і беручи до уваги ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відповідно вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у її діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: А.І. Руснак