Постанова

Іменем України

22 лютого 2021 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/35/21

Провадження № 3/578/54/21

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області КОСАР А. І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 /до 01.01.2021 Краснопільського/району Сумської області, не працюючого, за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 212585 від 11 січня 2021 року, складеного поліцейським СРПП № 1 Краснопільського ВП старшим сержантом поліції МИГАЛЬ С. О., гр. ОСОБА_1 29 листопада 2020 року о 12.56 год. на вул. Мезенівській в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки «ЗАЗ» номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд проводився у лікаря нарколога в медичному закладі за адресою: вул. Металургів, буд. 17 м. Суми, результат перебуває у наркотичному сп`янінні визваного канабіноїдами, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні суду ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, надав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, за змістом яких вказував, що складений працівником поліції ОСОБА_3 протокол відносно нього щодо керування автомобілемв стані наркотичного сп`яніння не відповідає вимогам закону, оскільки:

-протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням строків його складення, а саме майже через місяць після виявлення особи, яка вчинила правопорушення;

-в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення особи протягом року за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення;

-в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

-результати огляду зазначені у висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння ОСОБА_1 не повідомлені і не вручені під підпис одразу після відповідного огляду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Частиною першою статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У зв`язку з набранням чинності вказаного Закону було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

За частиною п`ятою статті 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог частини шостої статті 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за частиною другою статті 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 212585 від 11 січня 2021 року, Письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 13000 від 29.11.2020, відеозапис на електронному носії, усього на 8 арк.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно п. 4, 5 Розділу VІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом № 1376 від 06.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

З Протоколу про адміністративне правопорушення Серія ДПР18 № 212585 від 11.01.2021 убачається, що ОСОБА_1 29 листопада 2020 року о 12.56 год. на вул. Мезенівській в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки «ЗАЗ» номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд проводився у лікаря нарколога в медичному закладі за адресою: вул. Металургів, буд. 17 м. Суми, результат перебуває у наркотичному сп`янінні визваного канабіноїдами, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 130 КУпАП.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу відповідно до встановленого порядку є обов`язковим, проте, у матеріалах справи відсутнє Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_6 .

Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення Серія ДПР18 № 212585 від 11.01.2021 складений у відношенні ОСОБА_2 за частиною другою статті 130 КУпАП, проте матеріалами справи та протокол про адміністративне правопорушення не містять відомості про повторне протягом року вчинення даною особою будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті та накладення адміністративного стягнення у встановленому законом порядку.

З записів бодікамер поліцейських убачається, що 29.11.2020 о 12.56 год. працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 і запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився пройти відповідний огляд в медичному закладі, а 11.01.2021 о 12.31 год. працівники поліції отримавши висновок про результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 повідомили, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення (серія ДПР18 № 212585) не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, визначеного частиною другою статті 130 КУпАП.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, проведений поліцейським в порушення вимог частини п`ятої статті 266 КУпАП і вважається недійсним.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212585 від 11 січня 2021 року відносно ОСОБА_2 за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР