Справа № 206/5095/21
Провадження № 3/206/2142/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю: секретаря судового засідання Різниченко Я.М., потерпілої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисника Довгаля С.М., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 близько 16 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , в ході якої виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру в наслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечував. Зазначив, що все, що каже його мати ОСОБА_1 брехня. Те, що він вживає алкогольні напої не заперечував, зазначив, що алкогольні напої допомагають йому кинути палити.

Захисник Довгаль С.М. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , оскільки жодних належних та допустимих доказів суду надано не було.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_2 скоює відносно неї домашнє насильство з 2016 року. ОСОБА_2 більше 15 років зловживає алкогольними напоями, через що він має розлад в психічному стані. Потерпілу неодноразово забирала швидка в тяжкому стані через побиття ОСОБА_2 . У підтвердження нанесення потерпілій тілесних ушкоджень до матеріалів адміністративної справи долучені виписки та епікризи останньої. 29.10.2021 потерпіла, дізнавшись про наявність великих кредитних боргів її сина та те, що через ці борги на їх квартиру можуть накласти арешт, звернулась до знайомої та взявши частину коштів зі свої пенсійної книжки поїхала оплачувати кредити ОСОБА_2 до банку. Однак, повернувшись в той день додому, вона побачила свого сина у стані сильного алкогольного сп`яніння. Він схопив її за горло, притулив до стінки та зачинив двері квартири. Згадавши поради психолога, потерпіла намагалась відволікти увагу ОСОБА_2 та запропонувала йому поїсти, однак ОСОБА_2 почав кидати в неї їжу схопив її на кухні і почав бити. Коли ОСОБА_2 пішов до туалету, потерпіла вибігла з квартири до під`їзду. ОСОБА_1 пішла до сусідки на 4 поверх для того, щоб викликати поліцію. Коли вона разом з працівниками поліції зайшли до квартири, ОСОБА_2 вже спав. Його довго намагались розбудити працівники поліції, оскільки він був дуже п`яний та попросили його одягтись. Потерпіла просила суд накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді громадських робіт.

З показів в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , яка є працівником поліції, встановлено, що 29.10.2021 вона у складі ще двох поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , отримавши виклик про скоєння домашнього насильства, приїхали за адресою: АДРЕСА_1 . Коли працівники поліції приїхали, вони побачили потерпілу разом з сусідкою у під`їзді. ОСОБА_2 був дуже п`яний. З ним спілкувались два інші працівники поліції, а ОСОБА_3 спілкувалась з потерпілою. Враховуючи події, які відбувались між потерпілою та ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис на 10 діб у відношенні ОСОБА_2 . Останнього тривалий час просили одягнутись та зібрати речі, однак ОСОБА_2 відмовлявся. У присутності свідка ОСОБА_2 вів себе зухвало, виражався нецензурною лайкою на адресу матері. Потерпіла лише плакала, однак у відповідь його не ображала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який є працівником поліції, показав суду, що 29.10.2021 він та двоє інших працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , прибули за адресою: АДРЕСА_1 за викликом про скоєння домашнього насильства. Коли працівники поліції зайшли до квартири, ОСОБА_2 спав і від нього був дуже сильний запах алкоголю. Останній нічого не розумів, що відбувається, його довго будили. Він був дуже п`яний, навіть не міг надягнути на себе штани та взуття. Було прийнято рішення про винесення термінового заборонного припису ОСОБА_2 . Останній поводив себе зухвало у бік працівників поліції.

Свідок ОСОБА_5 , який є працівником поліції, показав суду, що він, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 29.10.2021 отримали виклик, що син потерпілої ОСОБА_2 постійно вживає алкогольні напої, погрожує фізичною розправою ОСОБА_1 . Вони приїхали за викликом до квартири потерпілої, в цей час з останньою була її сусідка. ОСОБА_3 спілкувалась з потерпілою, а він та ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_2 . Він був у нетверезому стані, виражався нецензурною лайкою до матері. Відносно нього було винесено терміновий заборонний припис. ОСОБА_2 був настільки п`яний, що взагалі нічого не пам`ятав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка раніше навчалась з ОСОБА_2 , показала суду, що ОСОБА_1 подзвонила їй та сказала, що ОСОБА_2 її б`є. Свідок викликала поліцію і коли поліція приїхала вона разом з ними зайшла до квартири. ОСОБА_2 знаходився у своїй кімнаті і працівники поліції його вивели з квартири. Того ж дня, близько 22 год. він повернувся і почав вибивати двері та вікна квартири, кричав і погрожував свої матері - ОСОБА_1 . ОСОБА_2 давно зловживає алкогольними напоями, його постійно бачать в нетверезому стані.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є братом свідка ОСОБА_6 , показав суду, що 29.10.2021 йому зателефонувала його сестра та ОСОБА_1 . Коли він приїхав до квартири потерпілої, ОСОБА_2 стукав у вікна, кричав, та був у нетверезому вигляді. Раніше свідок спілкувався з ОСОБА_2 , однак останні декілька років не спілкується, оскільки ОСОБА_2 систематично вживає алкогольні напої. Люди, які проживають у домі потерпілої та свідка скаржаться на те, що ОСОБА_2 у нетверезому стані постійно чіпляється до перехожих.

Крім показів в судовому засіданні потерпілої та свідків, винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП також підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 467861 від 29.10.2021;

- письмовою заявою ОСОБА_1 від 29.10.2021 у якій зазначено, що її син ОСОБА_2 29.10.2021 в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку в ході якої виражався в сторону потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, поводив себе зухвало. Внаслідок дій ОСОБА_2 , потерпіла боїться за своє життя та здоров`я;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 в яких зазначено, що 29.10.2021 прийшовши о 16 год. додому, ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння почав ображати потерпілу вкрай нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а саме порізати її ножем. Хвилюючись за своє життя, потерпіла була змушена втекти з квартири. ОСОБА_1 неодноразово викликала поліцію через постійні побиття останньої її сином;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 в яких зазначено, що 29.10.2021 до неї звернулась її сусідка ОСОБА_1 в стані сильного емоційного хвилювання, оскільки її син ОСОБА_2 в нетверезому стані вчинив сварку та погрожував їй фізичною розправою;

- рапортом працівників поліції від 29.10.2021 в якому зазначено, що 29.10.2021 прибувши за викликом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та за формою оцінки ризиків з метою негайного припинення домашнього насильства та недопущення його продовження повторно, було вчинено відносно ОСОБА_2 терміновий заборонний припис на 10 діб;

- виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого відповідно до яких ОСОБА_1 неодноразово знаходилась на лікуванні з діагнозами: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку;

- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 572 від 20.02.2020 відповідно до якого зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на грудній клітині, що спричинені від тупого твердого предмету чи удару об такий;

- фототаблицею на якій міститься зображення ОСОБА_1 на тілі якої численні синці та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

По даній категорії справ крім іншого, доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та поведінки кривдника.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_2 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у: протоколі про адміністративне правопорушення; показах в суді потерпілої та свідків; письмових поясненнях та заяві потерпілої; висновках лікарів щодо стану здоров`я потерпілої, висновку спеціаліста судово-медичного експерта та інших матеріалах справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

На переконання суду, доказами у справах про вчинення насильства в сім`ї є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими даними, згідно зі ст. 251 КУпАП, можуть бути: протокол про адміністративне правопорушення; пояснення особи, яка вчинила насильство в сім`ї; пояснення жертви насильства в сім`ї; пояснення свідків; висновок експерта, а також інші документи. Визначений законодавцем перелік доказів не є вичерпним.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Психологічне насильство в сім`ї, це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

У практиці Європейського суду з прав людини існують рішення, що стосуються порушення прав людини, встановлених у Європейській конвенції в ситуаціях насильства в сім`ї. Це, зокрема, рішення у справах: «А проти Сполученого Королівства» (1998), «Контрова проти Словаччини» (2007), «Беваква та С. проти Болгарії» (2008), «Опуз проти Туреччини» (2009).

Останнє вказане рішення ЄСПЛ стосується багаторічного насилля в сім`ї відносно жінки та її матері. Системний характер насильницьких дій протягом багатьох років в результаті призвів до смерті матері. Не зважаючи на неодноразові спроби жінки привернути увагу своїми скаргами правоохоронні органи, та захистити себе та свою родини з боку держави, залишились безрезультатними.

В даній справі Європейський суд прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є питання, що зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Крім того, Суд визнав нездатність держави адекватно реагувати та захистити жінок від домашнього насилля, що порушує їх право на захист перед законом, порушує право рівності.

Стаття 8 Конвенції говорить про те, що кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюються згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві, а також для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб. Вказана стаття Конвенції свідчить, про заборону втручання держави в особисте життя людини, однак повинна і має право належним чином відповідно до законодавства реагувати з метою протидії домашньому насильству як в державі, так і кожної окремої родини.

Проаналізовані рішення також демонструють формування ставлення Європейського суду з прав людини до проблеми насильства в сім`ї, поступове визнання цієї проблеми як такої, що зачіпає публічні інтереси, а не тільки окремо взяту родину.

Сьогодні проблема домашнього насильства визнана грубим порушенням прав людини і держави мають створити ефективні механізми захисту і допомоги жертвам такого насильства. В даному випадку і Україна не є виключенням, в якій на сьогодні відсутня ефективна система захисту та надання допомоги жертвам насильства в сім`ї.

Вищезгадані рішення Європейського суду є достатньо революційними і надзвичайно важливими у сфері боротьби із домашнім насильством. По-перше, суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, визнавши ті проблеми, які виникають через латентність та не реагування на це правопорушення і підкресливши серйозність, з якою держави повинні реагувати на нього.

Насамперед, насильство в сім`ї це прихована епідемія світового масштабу. Тому, люди у всьому світі добре розуміють важливість вирішення цієї проблеми, необхідність викорінення фактів насильства в сімейних відносинах, виховання молоді в дусі поваги до своїх рідних і близьких людей та намагаються виробити єдину систему попередження насильства в сім`ї й захисту його жертв. Подолання проблеми сімейного насильства надзвичайно важливе насамперед у зв`язку з тим, що сім`я це основа суспільства, яка має перебувати під особливим захистом держави. Насильство й жорстокість в сім`ї не лише призводять до руйнування гармонійних стосунків між подружжям та дітьми, але і виступають однією з передумов розвитку злочинності в суспільстві в цілому.

Від насильства в сім`ї можуть потерпати всі члени родини, але найчастіше воно торкається найбільш уразливих верств населення: людей слабких, нездатних захистити себе, залежних матеріально чи фізично від інших членів сім`ї. Відповідно до практики ЄСПЛ, найбільше страждають від насильства в сім`ї жінки та неповнолітні діти. Також жертвами насильства стають люди похилого віку або люди з обмеженими фізичними чи психічними можливостями.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 15 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» передбачено, що члени сім`ї, які вчинили насильство в сім`ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність згідно з законом.

Суд категорично не погоджується з доводами захисника Довгаля С.М., який зазначив про те, що допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, оскільки з показів кожного свідка було встановлено, що у їх присутності ОСОБА_2 у стані сильного алкогольного сп`яніння виражався нецензурною лайкою на адресу потерпілої ОСОБА_1 . Свідки підтвердили, що протягом тривалого часу ОСОБА_2 зловживаючи алкогольними напоями, вчиняє по відношенню до потерпілої домашнє насильство фізичного та психологічного характеру. Про що зазначала потерпіла. Працівники поліції неодноразово приїжджали за викликами ОСОБА_1 . Більш того, оцінюючи ризики та поведінку ОСОБА_2 працівниками поліції було винесено терміново заборонний припис, що свідчить про те, що домашнє насильство по відношенню до потерпілої мало місце.

Також, суд вважає необхідним звернути увагу на поведінку ОСОБА_2 під час судового розгляду, а саме: на судові засідання останній приходить на підпитку, його поведінка по відношенню до потерпілої зухвала, також без поважного ставлення він звертався як до суду, так і до всіх учасників судового процесу; під час очікування початку судового засідання у приміщенні суду ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння поводив себе зухвало та зневажливо ставився до матері.

Крім того, ані захисником Довгалем С.М., ані ОСОБА_2 до матеріалів даної справи не долучено жодного доказу, який би міг спростувати зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та дослідженні судом докази.

В той же час, потерпілою долучено до матеріалів справи виписки із медичних карток стаціонарного хворого та висновок спеціаліста судово-медичного експерта відповідно до яких потерпіла мала неодноразові тілесні ушкодження. Крім того, потерпілою було долучено фототаблицю на якій зображена ОСОБА_1 з синцями на тілі. Дані докази хоча і опосередковано, але підтверджують наявність систематичного насильства в сім`ї ОСОБА_8 .

Окрім цього, пояснення потерпілої ОСОБА_1 щодо постійного вчинення відносно неї домашнього насильства фізичного та психологічного характеру знайшли своє підтвердження у наданих нею доказах та показах свідків.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду та розміру адміністративного стягнення, враховую ступень вини правопорушника, його особу, висловлено позицію потерпілої, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Недоцільним, на думку суду, буде накладення стягнення у виді штрафу, оскільки, як зазначив ОСОБА_2 він наразі ніде не працює та накладення такого стягнення як штраф в даному конкретному випадку не буде відповідати меті адміністративного стягнення.

Суворим, на думку суду, буде накладення стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки в рішенні Європейського Суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року наголошено на тому, що, як зазначено у КУпАП та у подальших роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України, адміністративні правопорушення (тобто незначні правопорушення за законодавством України) караються арештом лише у виключних випадках (див. пункти 16 та 18), тобто адміністративне стягнення повинно бути пропорційним переслідуваній меті.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 173-2, 245, 247, 251, 252, 277, 278, 283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміни постанови.

Суддя К.С. Маштак