Справа № 216/6857/20
Провадження № 3/216/102/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 лютого 2021 року Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148714 від 20.11.2020 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що 20 листопада 2020 року о 13 годині 25 хвилин, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вулиці Гете біля будинку № 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що був безпідставно зупинений працівниками поліції, надав їм для перевірки документи, через деякий час у працівників поліції виникли сумніву щодо його стану, та сказали що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та він повинен пройти огляд для визначення стану сп`яніння. Згодом з його дозволу працівники поліції оглянули авто, під час огляду знайшли в салоні авто невелику кількість марихуани та викликали слідчо-оперативну групу. ОСОБА_1 зазначає, що одразу він погоджувався пройти огляд для визначення стану сп`яніння, однак просив працівників поліції поїхати з ним забрати дитину, на що йому було відмовлено. Згодом приїхала слідчо-оперативна група, і в зв`язку з проведенням слідчих дій позбавила можливості працівників патрульної поліції доставити його на медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

В судовому засідання уповноважений ОСОБА_1 адвокат Гавриленко В.В. надав суду клопотання, в якому зазначає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, та просить суд визнати недопустимими доказами по справі письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписи на DVD-дисках поліцейських, крім того просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та свідка, дослідивши диск з відео файлами, судом встановлено наступні обставини.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння. Отже, обов`язковою умовою вчинення даного правопорушення, є керування транспортним засобом.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В своєму рішенні Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 р. у справі № 560/751/17, зазначає, що письмові пояснення свідків надані при розгляді справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими оскільки останні не є належними доказами правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності: вказані особи (свідки) у судовому засіданні не допитуються та не попереджаються про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

З наведеного слідує, що письмові пояснення свідків надані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, без їх допиту в судовому засіданні не є належним допустимим доказом на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на клопотання захисника у судове засідання здійснювався виклик свідків зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, однак на виклик суду останні не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, в наслідок чого суд позбавлений можливості здійснити допит свідків під час судового розгляду. При цьому зважаючи на приписи ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами та безпосередньо надаючи оцінку наявних в матеріалах справи доказам.

При оцінці письмових показів свідків судом звертається увага, що письмові пояснення свідків, долучені до матеріалів справи, заповнені одним почерком на заздалегідь заготовленому бланку, при цьому в суду відсутня можливість встановити дійсність підписів свідків проставлених під відповідними поясненнями, зважаючи на їх неявку в судове засідання. Крім цього з оглянутого відео запису вбачається, що під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння був присутній один свідок, на відео відсутні дані щодо встановлення особи свідка та відсутня інформація яка б підтвердила факт підпису свідкоми долучених до матеріалів справи пояснень. За таких обставин суд вважає, що письмові покази свідків не можуть прийматися до уваги та слугувати доказом вини особи стосовно якої розглядається справа про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки викликають об`єктивні сумніви у належному їх оформленні. При цьому, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. А відсутність свідків при фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням відповідної процедури.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Оцінивши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В.В. Сидорак