Справа № 352/2086/17
Провадження № 33/4808/145/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Федіва І.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200.00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік., також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в

:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 11.11.2017 р. о 02 год. 11 хв. в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Шевроле Такума» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду адвокат Федів І.І. в інтересах ОСОБА_1 16.02.2021 року, за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, надіслав на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі адвокат Федів І.І. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що відповідно до договору про надання правової допомоги №11-02/21 від 11.02.2021 року здійснює захист прав та інтересів ОСОБА_1 ..

Про те, що вказана апеляційна скарга подана саме захисником адвокатом Федів І.І. свідчить власноручний підпис останнього.

Апеляційна скарга не підписана особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Разом з тим, в апеляційній скарзі адвокат Федів І.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції та вказує, що ОСОБА_1 стало відомо про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності тільки в лютому 2021 року.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанову суду може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує учасникам судового розгляду своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інші учасники судового розгляду розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може бути подано тільки тим учасником судового розгляду, який мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути подано адвокатом, який не приймав участь у розгляді кримінального провадження в якості захисника, отримав повноваження на надання правової допомоги вже після набуття рішенням суду законної сили і не мав права на апеляційне оскарження постанови суду протягом встановленого законом строку.

Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього такого права протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.

Разом з тим, не може бути відновлено право особі, яка взагалі не мала такого права, оскільки це суперечить принципу правової визначеності, відповідно до якого кожен з учасників судового розгляду діє в межах повноважень, які йому надані законом.

Строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з моменту ухвалення такого рішення, а не з часу укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

З долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що адвокат Федів І.І. надає правову допомогу ОСОБА_1 на підставі ордеру про надання правової (правничої) допомоги №11-02/2021 від 11 лютого 2021 року.

Таким чином сукупність вищевказаних даних свідчить про те, що адвокат Федів І.І. отримав повноваження на надання правової допомоги ОСОБА_1 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили 23.02.2018 року, не брав участь у розгляді справи і не мав права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту апеляційної скарги адвоката Федіва І.І. вбачається, що він оскаржує постанову суду від 12.02.2018 року і з моменту постановлення судового рішення пройшов доволі тривалий час.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції адвокат Федів І.І. посилається на те, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, оскільки працівниками поліції на підставі посвідчення водія, яке не було в офіційному обігу в України, неправильно встановлено особу правопорушника. Вказує, що ОСОБА_1 не міг вчинити правопорушення, оскільки на час його вчинення перебував за межами країни, не був повідомлений про розгляд справи, невчасно отримав копію постанови суду.

Таким чином, зі змісту апеляційної скарги адвоката Федіва І.І. вбачається, що невстановлена особа, використовуючи завідомо підроблене посвідчення водія, скориставшись халатністю працівників поліції, надала завідомо неправдиві дані про вчинення правопорушення ОСОБА_1 , підписала від його імені протокол про адміністративне правопорушення та надала письмові пояснення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своїй апеляційній скарзі адвокат Федів І.І. не конкретизує за яких обставин ОСОБА_1 дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності та чому протягом тривалого часу не приймав заходів щодо оскарження судового рішення.

Разом з тим, апеляційний суд не перевіряє вищевказані доводи, оскільки вони можуть бути перевірені тільки у випадку безпосереднього звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою та відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, враховуючи, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаргу подано адвокатом Федівим І.І., який не мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження, враховуючи тривалість часу, який пройшов з дня постановлення судом рішення, яке на даний час набуло законної сили, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Повернення апеляційної скарги адвокату Федіву І.І. не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили йому своєчасно у встановлений законом строк оскаржити постанову суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Федіву І.І. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2018 року відносно ОСОБА_1 .

Повернути апеляційну скаргу адвокату Федіву І.І.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв