Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Гай І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 03.10.1997 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України, оскільки з відеозапису з місця події відсутні докази того, що у неї були ознаки алкогольного сп`яніння такі як порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, а тому підлягає сумніву наявність такої ознаки сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, хоча дані ознаки вказані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, у зазначеному акті відсутні дата та місце його складання. Так як зазначений огляд проводився без участі свідків, вважає, що усі докази, які були отримані в ході цього огляду є недопустимими доказами. Стверджує, що працівник поліції порушив визначені інструкцією правила використання аналізатора, оскільки проводячи тестування, тричі змінював мундштук без упаковки, а після останньої заміни не проводив його самотестування, що піддає сумніву результати тестування. Наголошує, що працівники поліції не з`ясували чи згодна вона з результатами тестування та не запропонували їй пройти такий огляд у медичному закладі.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 568/918/21 Суддя в суді І інстанції Троцюк В.О.

Провадження № 33/4815/757/21 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Щодо її згоди з результатами тестування, які підтверджуються її підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, стверджує, що це не її підпис. На підтвердження своєї незгоди із результатами тестування посилається на наявність у справі направлення на огляд до медичного закладу, що начебто підтверджує її незгоду із результатами тестування.

Підтвердженням своєї невинуватості вважає, також те, що працівники поліції не відсторонили її від керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 25 червня 2021 року о 17 годині 30 хвилин по вул. Почаївська, у м. Радивилів Рівненської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем "HAVAL H2", реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest № 6820". Результат огляду становить 1,09 проміле, що підтверджується тестом № 493 від 25.06.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням водія на огляд до медичного закладу.

Свідки під час проведення огляду не залучалися, оскільки працівниками поліції здійснювалася його відеофіксація, що передбачено та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

З результатами огляду ОСОБА_1 погодилася, що свідчить її підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Подальше заперечення належності їй даного підпису розцінюється апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що вона випила стакан шампанського та їхала додому на своєму автомобілі.

Аналогічні пояснення зафіксовані також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Крім того, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувала працівникам поліції неправомірну вигоду з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для висновку про те, що працівниками поліції було порушено встановлений порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд не вбачає.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 439830 від 25.06.2021 року, тестом газоаналізатора "Drager Alcotest № 6820" №493 від 25.06.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями останньої та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинила грубе порушення правил дорожнього руху. Вона, як водій повинна була розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтувала та проігнорувала такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що її дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню нею аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.