П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , працює продавцем магазину в ФОП ОСОБА_2 , інші дані суду не відомі,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при перевірці ФОП ОСОБА_2 , встановлено, що продавець магазину в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 перед початком роботи не проводить температурний скрилінг, відсутній журнал контролю температури, відсутній термометр, при вході до закладу не організоване місце для обробки рук спиртовмісним засобом, відсутня розмежувальна розмітка 1,5-2 метра, розрахунок проводиться без рукавичок, чим порушено постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року (із змінами).

ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася.

Зважаючи на те, що відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час розгляду справ за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, суд знаходить можливим провести розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що у вину ОСОБА_1 ставиться те, що будучи продавцем вона перед початком роботи не проводить температурний скрилінг, відсутній журнал контролю температури, відсутній термометр, при вході до закладу не організоване місце для обробки рук спиртовмісним засобом, відсутня розмежувальна розмітка 1,5-2 метра, розрахунок проводиться без рукавичок, чим порушено постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року (із змінами).

Разом з тим, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення № 236 від 20.01.2021, в якому викладено обставини інкримінованого правопорушення (а.с.2); акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 20.01.2021 (а.с.5-6); а також DVD-диск з відеозаписом порушення № 111302501 (а.с.7).

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що проводить господарську діяльність, в тому числі у сфері торговельного та побутового обслуговування, суду не надано.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, та відповідно не є суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом порушення п.п 4 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями).

Відсутність однієї із складових складу правопорушення, а саме суб`єкту правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Разом з тим, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушила постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, однак які саме норми даної постанови порушено не зазначено.

Таким чином в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Крім цього протокол про адміністративне правопорушення не містить дати, часу та місця вчинення правопорушення.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення і не може бути перекладений на суд.

До протоколу про адміністративне правопорушення як докази вчинення правопорушення додано акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 20.01.2021 та копія відеозапису від 20.01.2021 № 111302501.

Окрім того, відповідно до акту санітарно-епідеміологічного обстеження від 20 січня 2021 року встановлено перелік порушень вимог законодавства, які були виявлені під час перевірки інспектором, однак в цьому акті зазначаються порушення постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 року, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається про порушення постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Інших доказів до справи про адміністративне правопорушення не надано.

За наведених обставин суддя приходить до висновку про те, що поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно закрити за відсутністю події та в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 44-3, 266, 280, 283 Кодексу України про адміністративні, суддя,

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповіадльності ОСОБА_1 за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя