ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Дукіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №144440 від 07 листопада 2021 року за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 07 листопада 2021 року о 04 годині 50 хвилин, керував автомобілем марки «Renault», моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. І. Гена, 4 у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №001633 від 07 листопада 2021 року. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У матеріалах справи також наявні докази огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alkotest» №7510, відповідно до якого за результатами огляду у ОСОБА_1 проба позитивна у обсязі 1,01%, із результатами особа була згодна, про що поставила підпис у відповідній графі.

ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того, зазначив, що не керував автомобілем в день складення на нього протоколу, заперечував проти викладених обставин у протоколі.

Інші учасники справи про адміністративне правопорушення у відкрите судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис, доданий до справи, якій відображає події, що відбувались 07 листопада 2021 року у медичному закладі за участю ОСОБА_1 . Фіксація керування ОСОБА_1 автомобілем у стані, викладеному у протоколі серії ААБ №144440 від 07 листопада 2021 року, відсутня.

Відеоматеріал не містить доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 автомобілем взагалі, як і не містить огляду поліцейським на місці зупинки.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно із п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Проте, ані матеріалами справи, ані наданим відеозаписом не підтверджено факт незгоди ОСОБА_1 із результатами огляду, проведеного поліцейським на місці.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 8 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п. 8 розділу 2 Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.

Однак, копія відповідного направлення у матеріалах справи відсутня.

Проведене медичне дослідження на стан сп`яніння ОСОБА_1 , яке проводилось 07 листопада 2021 року о 06 годин 27 хвилин лікарем ОСОБА_2 , повинно відповідати вимогам чинного законодавства, зокрема, Методиці відбору біологічних матеріалів, проводження з ними та організацію проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу швидкості, яка затверджена департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України від 18 січня 2011 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Досліджуючи наданий відеозапис від 07 листопада 2021 року, судом не було установлено встановлених законом дій, які б відповідали вищевказаній методиці та інструкції, з боку лікаря ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ст. 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із роз`ясненнями, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, що мають функції фото- і кіно зйомка та іншим.

Відповідно до доктрини Європейського суду з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази отримані з його допомогою, будуть такими ж недопустимими та здобуті із суттєвими порушенням прав та свобод людини.

Про такі обставини ЄСПЛ неодноразово наголошував у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксера де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», Яременко проти України».

Відсутність таких доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність подій правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого її діяння з наступних підстав та закриття адміністративного провадження за ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а також зважаючи на те, що складений медичний висновок у даній справі не відповідає вимогам законодавства, суд доходить висновку про відсутність достатніх, належних та допустимих доказів вважати, що ОСОБА_1 02 листопада 2020 року порушила вимоги ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд закриває провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9-11, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Плавич