Апеляційне провадженя № 33/824/1058/2021 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 24 грудня 2020 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, 21 листопада 2020 р. о 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 не вжила заходів щодо закриття магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_3 , чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 24 грудня 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом. Зокрема, ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до п.п.4 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (зі змінами внесеними Постановою КМУ від 11.11.2020р. №1100) встановлено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020р. до 30 листопада 2020р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування на торгівельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами. Тобто, на переконання апелянта, заборона здійснення діяльності стосується саме суб`єкта господарювання, поняття якого визначено в ч.ч.1,2 ст. 3 Господарського кодексу України. Вона ж суб`єктом господарювання не являється, а відтак і не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Крім того, на думку апелянта, на день розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї, суддя місцевого суду повинен був закрити провадження по справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, так як постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 « Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України» було скасовано ряд положень та постанов Кабінету Міністрів України в тому числі і п.15 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року. Тобто, апелянт вважає, що зазначеною постановою Кабінету Міністрів України було фактично усунуто відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП. Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення АПР № 352252 від 21 листопада 2020 року, письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 (а.с.6), фотоматеріалами, долученими до справи (а.с.8-12).

Вказаним доказам суддя місцевого суду надав належну оцінку, та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення її процесуальних прав з боку осіб, уповноважених на складання адміністративного протоколу за ст.44-3 КУпАП не заслуговують на увагу, так як її права, передбачені ст.268 КУпАП, були повністю дотримані при складанні протоколу.

Твердження апелянта про те, що вона не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.43 КУпАП не заслуговують на увагу, так як будучи заступником керуючої магазином «Простор», вона мала всі адміністративні можливості щодо неухильного виконання п.п.4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (зі змінами внесеними Постановою КМУ від 11.11.2020р. №1100).

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у судді місцевого суду на момент розгляду справи підстав для закриття провадження у справі відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП також є неспроможними, так як постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України» відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП усунута не була.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений її доводами.

Згідно із ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вважаю, що вчинене нею адміністративне правопорушення є малозначним, у зв`язку з наступним.

Як видно із матеріалів справи, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення полягало в тому, що вона 21 листопада 2020 р. о 15 год. 30 хв. не вжила заходів щодо закриття магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в м.Києві просп. Соборності, 7-А, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, тобто вчинила разове правопорушення, яке не потягло за собою будь-яких негативних наслідків, а тому вказане адміністративне правопорушення через свою малозначність не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, суд апеляційної інстанції приймає до уваги також дані про особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, розкаялася у вчиненому в ході апеляційного розгляду справи.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду м.Києва від 24 грудня 2020 рокупідлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 24 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 44-3 КУпАП - змінити.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко