Справа № 185/9617/21
Провадження № 3/185/3235/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., за участю адвоката Маньковського К.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 087528, 01.10.2021 року, о 15.20год., по вул.Комарова в м.Павлограді, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Інсігнія д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння ( поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху. Від надання пояснень та підписання протоколу відмовився у присутності двох свідків.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 не визнав свою провину у вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, та пояснив, що у вказаний в протоколі час він дійсно перебував у своєму авто в районі місця проживання по вул.Комарова в м.Павлограді, де в салоні вказаного автомобіля чекав на зустріч із знайомим. Разом з тим зауважив, що у зазначений час він не був учасником дорожнього руху, та не керував своїм авто. В свою чергу, працівники поліції, що підійшли до нього, стали закидати йому вчинення адміністративного правопорушення, якого він не вчиняв, стали висувати не передбачені законом вимоги й т.і.

Додав, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за його присутності не складався, будь-яких пояснень від нього з цього приводу працівники поліції не відбирали, вказані документи йому на підпис не надавали та з ними не ознайомлювали, а поняті, вказані в протоколі, були відсутні в місці його перебування.

Аналогічну позицію мав адвокат особи, що притягагається до адміністративної відповідальності.

Останній вказував на наявність чисельних процесуальних порушень, що були допущені працівниками поліції під час збору доказів та фіксування факту адміністративного правопорушення.

Свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення до суду не з`явились. Відео доказів у справі суду також не було надано.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги позицію його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону, а також положень ст.258 КУпАП.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить посилання на те, що останній, 01.10.2021 року, о 15.20год. по вул.Комарова в м.Павлограді, керував автомобілем Опель Інсігнія д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння ( поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху. Від надання пояснень та підписання протоколу відмовився у присутності двох свідків.

Натомість, під час розгляду справи судом ОСОБА_1 категорично заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та пояснив, що він дійсно перебував у своєму авто в районі місця проживання по вул.Комарова в м.Павлограді, де в салоні вказаного автомобіля чекав на зустріч із знайомим. Разом з тим зауважив, що у зазначений час він не був учасником дорожнього руху, та не керував своїм авто. В свою чергу, працівники поліції, що підійшли до нього, стали закидати йому вчинення адміністративного правопорушення, якого він не вчиняв, стали висувати не передбачені законом вимоги й т.і., порушували його права, не складали в його присутності та не надавали йому за для надання пояснень, ознайомлення та підпису протокол, тощо.

Зазначена позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, порушення його процесуальних прав та певних, визначених Законом процедур, заслуговує на увагу, з огляду на таке.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не підписаний особою, відносно якої протокол було складено, а відмова від підпису, яка, на думку правоохоронного органу, можливо й мала місце під час складання протоколу, не засвідчена належним чином двома сторонніми особами свідками.

Крім того, правопорушник, як це передбачено у ч.3 ст.256 КУпАП, має право подати пояснення і зауваження, щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Разом з тим, протокол відносно ОСОБА_1 не містить ніяких додатків з цього приводу, а в матеріалах справи відсутні інші будь-які данні, які б могли б свідчити про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а в разі своєї можливої відмови скористуватися своїми правами щодо ознайомлення з протоколом, його відмова була належним чином засвідчена двома свідками.

Наведене вище стосується й дій посадової особи відділу поліції, щодо роз`яснення ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення його прав та обов`язків, передбачених як Конституцією України так і ст.268 КУпАП, та за наявності відмови особи ознайомитися зі своїми правами та обов`язками також посвідчити таку відмову належним чином, за участю двох свідків.

З огляду на зазначені обставини, взагалі неможливо дійти висновку, чи дійсно ОСОБА_1 , як особі, що притягається до адміністративної відповідальності роз`яснювалися його права і обов`язки, та чи був він присутнім під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає на себе увагу й той факт, що складаючи ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення посадова особа правоохоронного органу у вказаному документі зазначила про те, що правопорушення вчинив ОСОБА_1 , в той час, як у протоколі про адміністративне правопорушення та паспортних даних особи, що притягається до адміністративної відповідальності по-батькові ОСОБА_3 вказано ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 .

Крім того, у відповідності до загальних положень «ІНСТРУКЦІЇ

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 6 зазначених положень передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 тієї ж Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також, зазначеною Інструкцією, а саме. п 6 та п.12 Розділу II передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; а у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчить про те, що посадова особа, яка фіксувала у протоколі про адміністративне правопорушення перебування вказаного водія у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, не дотрималася визначеної законом процедури під час складання зазначених документів.

Відповідно до ст.22 вказаної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відтак, дії посадової особи правоохоронного органу, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідали вимогам зазначеної вище Інструкції, та КУпАП, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося із зазначеними вище порушеннями.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази у справі відносно ОСОБА_1 , в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність вказаної особи «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження, а надані суду докази не є належними, достатніми, достовірними та допустимими.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.