Справа № 632/188/21
провадження № 3/632/85/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Журавель О.О., за участю секретаря судового засідання Довженко К.І., прокурорів Середи С.С., Коваленка Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката - Лозовського С.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працює охоронцем у ТОВ «Терра», який раніше до адміністративної відповідальності раніше не притягався, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2021 року оперуповноваженим УСР в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Куликом С.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 37 щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 37 від 25 січня 2021 року ОСОБА_1 , виконуючи повноваження депутата Первомайської міської ради Харківської області та будучи суб`єктом, зазначеним в п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII (далі Закон № 1700-VII), в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та пункту 2-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII, несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація) за 2019 рік.

Так, відповідно до частини 1 статті 45 Закону№ 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону№ 1700-VII, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 2-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону № 1700-VII подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

За таких умов, у депутата Первомайської міської ради Харківської області Яціва О.О. виник обов`язок подати Декларацію за 2019 рік в строк до 01 червня 2020 року. Разом з цим, ОСОБА_1 несвоєчасне, без поважних причин, подав Декларацію за 2019 рік 05 червня 2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 та його адвокатом Лозовським С.В. заявлено клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом скоєння адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, визначених ч. 4 ст. 38 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 , також повідомив суду, що подав Декларацію за 2019 рік 05 червня 2020 року, оскільки несвоєчасно отримав довідку про доходи з місця роботи.

Прокурор Коваленко Ю.В. зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення,пов`язане з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Однак при цьому не заперечував проти закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, визначених ч. 4 ст. 38 КУпАП).

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи повноваження депутата Первомайської міської ради Харківської області та будучи суб`єктом, зазначеним в п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону№ 1700-VII, у порушення ч. 1 ст. 45, пункту 2-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну Декларацію за 2019 рік.

Так, рішенням Первомайської міської ради Харківської області 58 сесії 7-го скликання № 1209-58/7 від 25 квітня 2019 року визнані повноваження депутата Первомайської міської ради 7-го скликання ОСОБА_1 (№ 29) (а.с. 39).

Той факт, що ОСОБА_1 був депутатом Первомайської міської ради 7го скликання, підтверджується відповідним списком депутатів (а.с. 42).

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а тому він є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення, про яке йдеться вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно із ч. 11 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року, розділ XIII Прикінцевих положень Закону№ 1700-VII доповнено такого змісту: "пункт 2-1. Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, строк подання ОСОБА_1 . Декларації за 2019 рік шляхом заповнення її на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлений до 01 червня 2020 року. Разом з цим ОСОБА_1 подав Декларацію за 2019 рік 05 червня 2020 року.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати Декларацію за 2019 рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, не встановлено. При цьому, суд не може погодитися з доводами ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку подачі Декларації за 2019 рік у зв`язку з несвоєчасністю отримання довідки про доходи з місця роботи.

Тобто, за встановлених судом фактичних обставин очевидним є те, що декларація ОСОБА_1 була подана із порушенням строку, який встановлений Законом № 1700- VII, при цьому поважних причин для цього не було. Тому, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

19 квітня 2020 року набрала чинності нова редакція ст. 38 КУпАП, відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у т.ч. за ст. 172-6 КУпАП «Порушення вимог фінансового контролю», може бути накладено протягом шість місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

На думку суду, законодавець у ч. 4 ст. 38 КУпАП зазначає про можливість накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з урахуванням двох обставин: протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Тобто законодавець пов`язує строк у 2 роки з попередньою обставиною виявленням правопорушення. Таким чином, ці дві обставини за змістом вказаної норми не можуть враховуватись окремо при вирішенні питання щодо обчислення строку для накладання адміністративного стягнення, оскільки друга обставина (сплив 2 років з моменту вчинення) є похідною від першої (протягом 6 місяців з дня його виявлення).

За таких обставин, вказівка законодавця, що міститься в ч. 4 ст. 38 КУпАП, на дату виявлення правопорушення є першочерговою у визначенні строку відносно будь-якого правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Друга обмежувальна вимога щодо спливу 2 років з дня вчинення правопорушення є другорядною і може застосовуватися лише при дотриманні умов першої вимоги, яка пов`язана зі спливом 6 місячного терміну з дня виявлення правопорушення. Дотримання такого взаємозв`язку є обов`язковим в питанні, що пов`язано з виконанням вимог ст. 38 КУпАП.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ також звернув увагу суддів, що для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення (рекомендації від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17).

Разом з цим, на сьогодні в антикорупційному законодавстві України, а також у КУпАП чітко не визначено, що слід розуміти під моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, що є колізією в законодавстві.

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст. 8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

25 січня 2021 року оперуповноваженим УСР в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Куликом С.Г. складено протокол № 37 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається із зазначеного протоколу, датою вчинення адміністративного правопорушення визначено 06 червня 2020 року (дата несвоєчасної подачі Декларації за 2019 рік), а датою фактичного його виявлення - дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 25 січня 2021 року.

Суд, вважає, що посилання у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу 25 січня 2021 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства. к

Так, суд вважає,що факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення, тобто моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади) та не може ототожнюватися із часом зібрання усіх необхідних матеріалів перевірки. Складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є окремою процесуальною дією. Сам протокол фактично є суб`єктивний виклад свого бачення уповноваженою особою та фіксація обставин певної події на основі наявних доказів.

Відповідно до ст.1 Закону № 1700-VII спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Матеріалами справи містять інформацію, що 09 червня 2020 року міським головою Первомайської міської Ради Харківської області на виконання вимог п. 6 Порядку № 19 сформовано повідомлення (за формою Додатку 1 Порядку № 19), яким відповідно до вимог частини другої статті 49 Закону № 1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції повідомлено про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (а.с. 16). Вказане повідомлення отримано НАЗК 14 липня 2020 року та зареєстровано за номером 06/37220/20. (а.с. 16). 13 серпня 2020 року Національним агентством з питань запобігання корупції скеровано листа до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо встановлених фактів несвоєчасного подання Декларацій, зокрема ОСОБА_1 , яке отримано Департаментом 17 серпня 2020 року, згідно штампу (а.с. 14)

Отже, матеріалами справи доведено, що спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, який, зокрема компетентний складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, станом на 17 серпня 2020 року володів повною інформацією щодо порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII.

Таким чином, датою вчинення даного адміністративного правопорушення слід вважати 05 червня 2020 року, а днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, слід вважати саме 17 серпня 2020 року, коли компетентний орган відповідний підрозділ Національної поліції, тобто суб`єкт, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, володів повною інформацією щодо порушення ОСОБА_1 вимог частини 1 статті 45 та пункту 2-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII.

Отже, на момент розгляду адміністративної справи, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначені ч. 4 ст. 38 КУпАП, сплинули.

При цьому, суд також звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, що посвідчують обставину з`ясування/встановленняспеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, зокрема, відповідним підрозділом Національної поліції, причин та їх поважність, з яких ОСОБА_1 несвоєчасно подав Декларацію за 2019 рік. Отже, фактично у період з 17 серпня 2020 року по 25 січня 2021 року не було з`ясовано будь-яких нових обставин, ніж ті, що були відомі уповноваженому суб`єкту на момент отримання повідомлення від міського голови.

На переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд також бере до уваги, що суть правопорушення, яке ставиться у провину особі, полягає у незначному простроченні вчинення певних дій. Тому баланс, за якого суд з такою ж вимогливістю поставився і до оцінки своєчасності дій суб`єкта контролю з оформлення цих матеріалів, які не відповідають такому критерію, на думку суду є виправданим, розумним і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підлягає обов`язковому закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 279, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічної декларації за 2019 рік, на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною 4 статті 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя:О. О. Журавель