Єдиний унікальний номер: 375/745/21
Провадження № 3/379/660/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 25.11.2021 від Київського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП у матеріалах справи відсутні, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Таращанського районного суду Київської області 25.11.2021 надійшов з Київського апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226600 від 10.06.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що: «10.06.2021 о 19 год. 00 хв. в смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області по пров. Вільшаному водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова, від продуву приладу «Драгер» та проходження медичного огляду в Рокитнянській ЦРЛ відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

В судове засідання 21.12.2021 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно: судову повістку про виклик до суду отримав особисто рекомендованим листом 30.11.2021 (а.с. 23).

20.12.2021 до суду надійшла заява від ОСОБА_2 з проханням розглянути дану справу без його участі, а також його письмові пояснення по справі. У вказаних поясненнях ОСОБА_2 визнав факт, що він дійсно у час та місці, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення перебував у салоні належному йому на праві власності легкового автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований у провулку Вільшаний в смт Рокитне Білоцерківського району Київської області. В салоні автомобіля на той час окрім нього знаходився його знайомий ОСОБА_3 , з яким вони перед цим тут же розпивали алкогольні напої. Позаду його автомобіля зупинився патрульний автомобіль, двоє поліцейських підійшли до його авто, йому було запропоновано пройти до службового автомобіля, де в подальшому повідомлено поліцейським ОСОБА_4 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. В салоні авто окрім нього та поліцейського ніхто не перебував, будь-яких пояснень та вчинення ним інших дій від нього поліцейський не вимагав. У його присутності поліцейський протоколу не складав, не надавав його для підписання, пояснень не відбирав, свідків не залучав, а тому посилання у протоколі про його відмову від підписання протоколу та надання пояснень є надуманими. Зазначає, що із наявного відео в матеріалах справи не вбачається, що поліцейський автомобіль переслідував автомобіль під його керуванням, а навпаки поліцейське авто під`їхало до його припаркованого авто на вулиці та при цьому він не виконував функцій водія. ОСОБА_2 не заперечує факту вживання алкоголю в автомобілі та вказує, що перебував всередині авто у нетверезому стані, але це не є порушенням закону, адже матеріали справи не містять доказів, які б указували на те, що він керував транспортним засобом. Про це свідчить відсутність об`єктивної фіксації такого керування. На підставі наведеного ОСОБА_2 просить суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із недоведеністю наявності у його діях складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, подала до суду заяву щодо розгляду справи без її участі та письмові пояснення щодо протоколу, - суд вважає можливим проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

У той же час, вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Аналогічні норми передбачені вищевказаними Інструкцією та Порядком, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зі змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкриміновано керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння: «продуву» приладу «Драгер» та проходження медичного огляду в Рокитнянській ЦРЛ.

До протоколу додано відеозапис із нагрудної бодікамери поліцейського, за наслідком дослідження якого судом встановлено, що 10.12.2021 о 19-00 годині патрульний автомобіль під`їхав до припаркованого на узбіччі біля житлового будинку авто, за кермом якого сидів чоловік ОСОБА_2 , якого в подальшому запрошено в патрульний автомобіль, де поліцейський провів з ОСОБА_2 роз`яснювальну бесіду щодо недопустимості керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та повідомив про складання щодо нього протоколу, заповнював документи. Вчинення працівником поліції інших юридично значимих для фіксації даного правопорушення дій, як то пропозиція водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття «Драгера», направлення його до закладу охорони здоров`я з метою проходження відповідного огляду, отримання згоди чи відмови водія на проходження такого медичного огляду - на відео не зафіксовано. Так само на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_2 автомобілем, факту надання працівником поліції ОСОБА_2 складеного на місці протоколу про адміністративне правопорушення для ознайомлення і підписання, відібрання у нього пояснень.

Жодних інших доказів, крім диску з відео-записом, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано і матеріали справи не містять.

Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння взагалі не проводився, що є прямим і грубим порушенням вимог статті 266 КУпАП.

Як наслідок матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП оформлено з порушенням вимог чинного законодавства, які чітко регламентують порядок дій поліцейських у таких випадках.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б указували на те, що ОСОБА_2 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем «Toyota», номерний знак НОМЕР_1 . Поліцейські, які здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_2 зазначеним вище автомобілем не сприймали, тобто: ними безпосередньо цей автомобіль не зупинявся, очевидцями керування ОСОБА_2 цим автомобілем за інших обставин вони не були. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, на портативних засобів зв`язку, тощо поліцейським також не сприймалось. Матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_2 автомобілем, здобутих із зазначених вище джерел. Матеріали справи не містять також пояснень будь-яких свідків, які би підтвердили факт керування ОСОБА_2 автомобілем. При цьому суд вважає, що наявний у матеріалах справи диск із записом з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом зазначеного вище факту керування автомобілем, оскільки на ньому відсутні дані про керування ОСОБА_2 зазначеним транспортним засобом, а зафіксовано зупинку патрульного авто позаду припаркованого на узбіччі автомобіля. Відеозапис не містить інформації про обставини зупинення автомобіля нібито під керуванням ОСОБА_2 , причин та правових підстав його зупинки. Сукупність указаних обставин виключають визнання зазначеного вище диску із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського у якості доказування факту керування ОСОБА_2 автомобілем, що в подальшому стало однією із причин складання щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином аналіз указаних джерел доказів дає підстави стверджувати те, що фактичні обставини справи, які встановлюються із відеозапису, не співпадають із фактичними обставинами, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Наведене указує на недоведеність як факту керування ОСОБА_2 автомобілем, так і факту пропонування ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження такого огляду.

З огляду на наявні істотні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відсутність доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом у час, вказаний в протоколі, відсутність доказів пропонування ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, відсутність направлення ОСОБА_2 на такий огляд та відсутність доказів відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вбачається з відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, - суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,51,130, 247,264-266, 283, 284, 290, 291 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко