Провадження № 3/344/7319/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., за участю захисника Маринчака О.С., представника потерпілої Помазановської О.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 754495 від 03.10.2021 року зазначається, що 03.10.2021 року, близько 10-00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , що виразилось в застосуванні фізичної сили.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненому правопорушенні передбаченому ст.173-2 ч.1 КУпАП не визнав, суду пояснив, що у зв`язку з бажанням дружини розлучитись, остання почала поводити себе агресивно та неврівноважено. Такі ж дії дружини мали місце 03.10.2021 року під час чого остання поводилась неадекватно, розмахувала руками, в результаті чого порізала собі руку. В свою чергу ОСОБА_1 на власному автомобілі відвіз потерпілу до лікарні де їй надавали медичну допомогу. Крім цього, зазначив, що 03.10.2021 року жодних дій відносно потерпілої ні психологічного, ні фізичного характеру він не вчиняв. Свідками вказаних обставин були його мати та їх малолітній син.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду зазначила, що 03.10.2021 року в неї з чоловіком виник конфлікт, в результаті якого вона повідомила, що іде геть з дому. Будучи розлюченим ОСОБА_1 пішов на кухню, взяв ножиці та намагався постригти потерпілу, а також прорізав їй ножицями палець. Після цього, ОСОБА_1 відвіз потерпілу на травмпункт де їй лікарі надавали медичну допомогу. Саме останні запропонували викликати працівників поліції, що вона і зробила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила, що 03.10.2021 року її син ОСОБА_1 та невістка ОСОБА_2 почали між собою сперечатись. При цьому, потерпіла почала поводити себе неадекватно, кричала та пошкодила собі палець. Син одразу ж відвіз невістку в травмпункт.

Свідок ОСОБА_4 суду ствердила, що 03.10.2021 року до неї зателефонувала дочка та повідомила, що вона знаходиться в лікарні. При спілкуванні з дочкою остання стверджувала, що ОСОБА_1 намагався її порізати. На той час в лікарні також вже знаходились працівники поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, рішення про притягнення особи до відповідальності може бути постановлене судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Застосування стандарту «поза розумним сумнівом» закріплено також в численних рішеннях Верхового Суду та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд звертає увагу, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом. Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив застосування до потерпілої фізичного насильства. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка була безпосереднім очевидцем подій 03.10.2021 року, також заперечила застосування ОСОБА_1 фізичного насильства до ОСОБА_2 . Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 не була очевидцем суперечки між її дочкою та зятем. Про нанесення тілесних ушкоджень потерпілій свідок довідалася безпосередньо від дочки, перебуваючи в лікувальному закладі.

Відповідно до наданої психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин відносно ОСОБА_7 , 16.08.2013 року, зробленої Центром психологічної допомоги дітям «Серденько» 24.11.2021 року, зі слів дитини, між батьками виникали сварки, але тато ніколи не бив маму. При цьому, родинні зв`язки з членами сім`ї для дитини дуже важливі.

З урахуванням наведених обставин, суд не може зробити беззаперечних висновків про вчинення ОСОБА_1 фізичного насильства відносно потерпілої, з урахуванням положень доктрини доведеності поза розумним сумнівом.

Одночасно, суд звертає увагу, що відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, особа притягується до адміністративної відповідальності вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до матеріалів провадження, зокрема, відповідно до довідки №7211 від 03.10.2021 року КНП «Міська клінічна лікарня №1 ІФМП», в потерпілої була наявна різана рана пальця правої руки, що викликало необхідність здійснення первинної хірургічної обробки рани.

В той же час відповідальність за ст.173-2 КУпАП передбачена за застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, що прямо передбачено в диспозиції вказаної статті. При виявлених в потерпілої тілесних ушкодженнях, при наявності відповідних доказів, можна ставити питання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності за ст.125 КК України, але у всякому разі не за ст.173-2 КУпАП.

В той же час обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КупАП та не може бути перекладено на суд. Суд не вправі збирати інші докази щодо доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення.

Таким чином, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження винуватості останнього у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.173-2 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 754495 від 03.10.2021 року - здобуто не було.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, ст.ст.247, 283-287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ