Справа № 534/1891/20
Провадження № 3/534/41/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2021 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В`ячеслав Юрійович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Оленівка Донецької області, громадянки України, ФОП « ОСОБА_1 », зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 28.11.2021 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Виходячи із змісту вказаного протоколу, 28.11.2020 близько 12 год. ОСОБА_1 , будучи власником (керівником) магазину «Бебі Стиль», розташованого за адресою: проспект Героїв Дніпра, 91, здійснювала реалізацію прийом відвідувачів в «карантин вихідного дня», чим порушила п. 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 зі змінами 1100 від 13.11.2020 ,а саме продавали дитячий та підлітковий одяг.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Від неї на адресу суду надійшло письмове клопотання, в якому категорично не погодилася із протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо неї за ст. 44-3 КУпАП. За відсутності доказів її винуватості, прохала суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, як в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, так і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 293976 від 28.11.2020 року відсутні будь-які дані про свідків (понятих) з місця події.

Постанова суду згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року № 1100 внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, а саме: пункт 15 викладено в такій редакції, зокрема приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.

Положеннями ст.280КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У силу приписів ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З наведеної вище Постанови Кабінету Міністрів України, а також із норм КУпАП, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності витікає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність наступних умов:

1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу, яка передбачає прийняття відвідувачів, зокрема торгівельного і побутового обслуговування населення;

2) складання протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися з дотриманням вимог КУпАП.

Ст. 55 Господарського Кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суд наголошує, що письмових доказів на підтвердження трудових відносин між ОСОБА_1 та магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до матеріалів справи не приєднані, а отже ця підстава не може бути належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, як посадовою особою, що здійснює господарську діяльність.

Суд вказує, що згідно доданої до матеріалів справи копії витягу з реєстру платників податків(а.с.4) ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , що в свою чергу не підтверджує факту трудових відносин з магазином «Бебі Стиль» та згідно копія свідоцтва серії НОМЕР_1 зареєстрована як ФОП.

Також, до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів (інструкцій, наказів, тощо) що саме власник (керівник) магазину ОСОБА_1 за своїми посадовими обов`язками є відповідальною за інкриміноване їй правопорушення.

Збір же доказів покладається саме на осіб, які фіксують факт вчинення адміністративного правопорушення та складають відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Суд наголошує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу приписів ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Суд вказує що положення п.22 ч.1 ст.2 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Із урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Ю. Морозов