Провадження № 3/161/5609/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.09.2021 року о 18:54, в с. Полонка Луцького р-ну по вул. Перемоги, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 32105, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не надходили, та з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У свою чергу, ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності постановами від 19.08.2020 року (справа № 161/11911/20) та від 12.11.2020 року (справа № 161/17024/20), а тому дії ОСОБА_1 , які мали 25.09.2021 року о 18:54, в с. Полонка Луцького р-ну по вул. Перемоги, органом, який склав адміністративні матеріали не вірно були кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, станом на 25.09.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої диспозицією ст. 130 КУпАП лише одного разу, а тому його дії, що відбулися у наведений вище час, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 385900 від 25.09.2021 року, складеним інспектором СРПП ВП № 3 Луцького РУП ГНУП у Волинській області ст. лейтенантом поліції Гелічем С.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 402351 від 25.09.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 5 ст. 121, ст. 125, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Вказана постанова набрала законної сили та є чинною (а.с. 2);

-письмовими поясненнями бланкової форми свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.09.2021 року, в яких останні підтвердили свою присутність коли водій транспортного засобу ВАЗ 32105, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3);

-постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2020 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20400 грн. (а.с. 6);

-довідкою ВП № 3 Луцького РУП ГНУП у Волинській області № 9787 від 02.10.2021 року з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував (а.с. 7);

-відеозаписами із відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі патрульної поліції та нагрудної боді-камери поліцейського, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його подальшу відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі охорони здоров`я, яка була зафіксована в присутності двох свідків (а.с. 8).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу, жодний із перелічених вище доказів ОСОБА_1 спростованим не був.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а тому останній в розумінні ПДР України та ст. 130 КУпАП відноситься до категорії «інших осіб».

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Суд також враховує ту обставину, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. без застосування додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук