Номер провадження: 33/813/139/21
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Ващенко Л.Г., одноособово, за участі секретаря Маслова Р.Ю., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2020 року (одноособово суддя Чванкін С.А.) в адміністративній справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік і стягненням штрафу у розмірі 10 200 гривень, суд також стягнув судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

ОСОБА_1 не погодився із постановою суду від 04.08.2020 року і 29.09.2020 року в особі представника подав апеляційну скаргу і заяву, в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин пропуску строку, постанову суду від 04.08.2020 року скасувати і провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність постанови суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначає:

14.06.2020 року о 21:20 в м. Одеса по вул. Дача Ковалевського водія автомобіля «Хонда» ОСОБА_1 було безпідставно зупинено і у подальшому проведено медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння №000636. Працівники поліції склали протокол про порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху України (далі-Правила), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

По справі призначались судові засідання на 23.07.2020 року, на 28.07.2020 року та 04.08.2020 року.

Разом з тим, відповідно до п.4 ч. 1 розділу І та ч. 1 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, з 01.07.2020 року ч. 1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами віг проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (як було передбачено в редакції КУпАП до 01.07.2020 року) - скасовано.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність - отже, ще на першому судовому засіданні вказана судова справа підлягала закриттю.

Згідно із ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону,! що діє під час і за місцем розгляду справи про таке правопорушення.

Враховуючи те, що з 01.07.2020 року скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передач; керування транспортними засобами особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, провадження відносно ОСОБА_1 підлягало закриттю, проте суд першої інстанції не зробив цього, провів ще два судових засідання і виніс постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Рішення ухвалене судом не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, відповідно до норм Закону та Конституції України, тобто рішення є необґрунтованим, протиправним у розумінні положень Закону.

Суддя не звернув уваги на те, що відповідно до п. 4 ч. 1 розділу І та ч. 1 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року з 01.07.2020 року частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Всупереч вимог Закону, після одержання протоколу з іншими матеріалами суд не здійснив належний судовий розгляд із встановленням змін до вимог Закону та проігнорував вимоги Конституції України.

Розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п.2 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14, де зазначено, що необхідно "звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Заява про поновлення процесуального строку зазначає, що справу розглянуто 04.08.2020 року за відсутності ОСОБА_1 , суд не надіслав йому копію постанови від 04.08.2020 року, копію постанови від 04.08.2020 року представник ОСОБА_1 отримав у суді 25.09.2020 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Пропущений строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню зважаючи на наступне.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 ч.1 КУпАП).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справу розглянуто 04.08.2020 року за відсутності ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять доказів про отримання ОСОБА_1 копії постанови суду від 04.08.2020 року, копія постанови отримана представником останнього 25.09.2020 року.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови суду від 04.08.2020 року пропущений з поважних причин і підлягає поновленню апеляційним судом.

Постанова суду першої інстанції від 04.08.2020 року підлягає скасуванню з таких підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 ч.ч.1,2 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається наступне.

14.06.2020 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №278012 про те, що «14.06.2020 року 21 год. 20 хв. в м. Одеса, вул. Дача Ковалевського,89 водій керував т/з з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алк. З порожнини рота, почервоніння очей. Згідно протоколу медичного огляду №000636 водій керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 ч.1 КУпАП).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 ч.1 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №278012 від 14.06.2020 року, ОСОБА_1 інкримінується вчинення 14.06.2020 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На день вчинення правопорушення (14.06.2020 року) диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року (далі-Закон №2617-VIII від 22.11.2018 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП викладено у наступній редакції: «Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Одночасно Законом 1 внесені зміни до КК України, а саме, доповнено ст. 286-1 наступного змісту: «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування -караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені повторно -караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років.»

Норми вказаного Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року були чинними і станом 01.07.2020 року.

03.07.2020 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 року №720-IX (далі-Закон від 17.06.2020 року №720-IX), який, як зазначено у розділі ІІ цього Закону, набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», тобто з 01.07.2020 року.

Зазначена норма розділу ІІ Закону від 17.06.2020 року №720-IX, суперечить вимогам ч. 5 ст. 94 Конституції України, відповідно до якої закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Норма про набрання чинності Закону від 17.06.2020 року №720-IX не узгоджується з вимогами ст. 8 Конституції, відповідно до якої, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Положення Закону від 17.06.2020 року №720-IX суперечить і завданням КУпАП, які полягають в охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги Закону від 17.06.2020 року №720-IX набирають чинність з врахуванням вимог ст. 94 Конституції України, тобто з 03.07.2020 року.

Закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України).

В регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. … Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа №1-7/99).

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (ст. 8 ч.2 КУпАП).

Таким чином нормативно-правовий акт, який до 01.07.2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року), з 01.07.2020 року скасований Законом від 17.06.2020 року №720-IX з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України, а тому Закон від 17.06.2020 року №720-IX в цій частині не має зворотної дії.

Разом з тим, оскільки з 03.07.2020 року керування транспортними засобами у стані сп`яніння декриміналізоване Законом від 17.06.2020 року №720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за його вчинення, Закон 1 в цій частині, в силу пом`якшення відповідальності, має зворотну дію, але виключно на період дії ст. 286-1 КК України (з 01.07. до 03.07.2020 року) і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст. 130 КУпАП (в редакції Закону від 17.06.2020 року №720-IX), оскільки порівняно із цією нормою, яка скасована з 01.07.2020 року, не пом`якшує відповідальності, не скасовує таку відповідальність та не покращує становище водіїв транспортних засобів.

Тому до ОСОБА_1 неможливо застосовувати положення ст. 130 КУпАП в редакції Закону від 17.06.2020 року №720-IX, оскільки вона скасована Законом №2617-VIII від 22.11.2018 року, який не має зворотної дії, як неможливо застосовувати норми ст. 130 КУпАП в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року, який також не має зворотної дії до правовідносин, що існували до 01.07.2020 року.

Законодавець перервав дію акту, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01.07.2020 року та відновлення 03.07.2020 року.

За таких обставин, на правопорушення, що мали місце до 01.07.2020 року та були передбачені ст.130 КУпАП, поширюється дія Закону від 22.11.2018 року №2617-VIII, який скасовує відповідальність за адміністративні правопорушення.

Доводи представника ОСОБА_1 у скарзі, що суд першої інстанції неналежним чином сповістив останнього у судове засідання і суд неповно з`ясував обставини справи, до уваги не приймаються, оскільки, зважаючи на те, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав скасування акту, який встановлював відповідальність, не мають правового значення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність (ст. 247 ч.1 п.6 КУпАП).

Приймаючи до уваги, що адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю з підстав п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2020 року скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з підстав п.6 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасування акту, який встановлював адміністративну відповідальність.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 22.02.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко