Справа № 522/1391/21
Провадження № 3/522/1622/21
ПОСТАНОВА

15 лютого 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли 25.01.2021 року з полку управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року до суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 038497 від 14.01.2021 року, ОСОБА_1 14.01.2021 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, перебував за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога у громадському місці, а саме на зупинці трамваю 9 ст. Великого Фонтану без документів, що посвідчують особу, чим порушив п.п. 2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року. На місці вчинення правопорушення встановлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КпАП України.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання сповіщався, про що власноруч розписався в протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки в судові засідання ОСОБА_1 не повідомив, жодних клопотань чи заяв від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надходило.

Вважаю за необхідне зазначити, що у справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

Тому, зважаючи на викладені обставини, та на те, що суд вичерпав всі можливі засоби повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, місце та час судового засідання, з урахуванням рекомендацій Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України, у зв`язку із карантинними заходами та положень ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність повторного відкладення судового засідання і необхідності розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи й те що органом, який склав протокол про адміністративні правопорушення, дотримано всіх вимог, передбачених ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в графі «гр-ну (ці) ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені статями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП».

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення серія ОД № 038497 від 14.01.2021 року, CD з фіксацією подій.

За змістом ч. 1 ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до пп. 2 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність, відповідно до ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до санкції ст.44-3 КпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, зазначене правопорушення тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, положеннями ст. 22 КпАП України передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, врахувавши характер та обставини скоєного правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, матеріальний стан правопорушника, який значно погіршиться у разі накладення на особу передбаченого законодавством стягнення та призведе до скрутного становища, так як штраф може перевищувати дохід особи, враховуючи що особа тимчасова не працює, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та відсутність шкоди заподіяної інтересам окремих громадян, держави чи суспільства внаслідок вчинення правопорушення, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, закрити провадження у справі обмежитись при цьому усним зауваженням.

У відповідності до ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, тобто в разі оголошення усного зауваження, провадження в справі закривається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 40-1, 44-3, 221, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, а провадженні у справі - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмір 454 гривень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Л.М. Чернявська