Справа № 148/1858/21
Провадження № 33/801/950/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме при проведенні огляду не було залучено двох свідків.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

Його захисник - адвокат Шеремет А.С. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити. Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що з часу останнього калібрування приладу «Драгер», що був використаний для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 до моменту освідування пройшло більше шести місяців.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 463248 від 23.09.2021 водій ОСОБА_1 о 21 год 30 хв цього ж дня - 23.09.2021 по вул. Леонтовича, 55 в м. Тульчин керував автомобілем «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер», результат 2,29 %.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 463248 від 23.09.2021, який складений уповноваженою на те особою - інспектором СРПП Тульчинського РВП капітаном поліції Олянишеним І.В., направленням на огляд для встановлення стану сп`янінні до медичного закладу, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестера «Драгер», роздруківкою алкотестера «Драгер», відповідно до якого «результат тесту 2,29 проміле».

Під час складання протоколу ОСОБА_1 був присутній та ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України. Жодних зауважень чи незгоди із його змістом ОСОБА_1 не зазначив, так само як і не вказав на протиправність дій працівників поліції при його складанні.

Разом з тим, останній відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та роздруківкою алкотестера «Драгер».

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого цією статтею.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було залучено при проведенні огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Статтею 266 КпАП України в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з аналізу вищевказаної норми, свідки залучаються при огляді на стан сп`яніння тільки у випадку неможливості застосування спеціальних технічних засобів та вказана норма не містить імперативного припису про залучення свідків.

Оскільки поліцейськими було здійснено відео зйомку огляду на стан сп`яніння, свідки не залучались.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, а посилання захисника про непроходження приладом Drager "Alcotest" калібровки у встановлений законом шестимісячний строк суд відхиляє з огляду на таке.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 р. №1747 та становить 1 рік.

З роздруківки приладу «Драгер» встановлено, що останнє калібрування відбулося 22.02.2021, тоді як освідування ОСОБА_1 - 23.09.2021, тобто в межах міжповірочного інтервалу.

Відтак порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник