Номер провадження 3/523/616/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 509091, складеного 21.11.2020 року, за обставинами того, що 21.11.2020 року ОСОБА_1 працював барменом у ресторані «Pizza grill» о 16.50, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», а саме за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 96А знаходився на робочому місці та обслуговував клієнтів у вихідний день, а саме порушив обмеження роботи в період з 00:00 години суботи до 00:00 години понеділка, що регламентується п.15 вищевказаної постанови.

За цим фактом у відношенні ОСОБА_1 21.11.2020 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 509091 за ст.44-3 КУпАП України.

В судове засідання з`явилися ОСОБА_1 , який вину не визнав, та його захисник адвокат Таранова Н.В., яка зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази його вини, та надала письмові пояснення, в яких просила провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідність до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Так в графі протоколу «склад адміністративного правопорушення» зазначено « ОСОБА_1 працював барменом у ресторані «Pizza grill» о 16.50, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641«Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», а саме за адресою: м. Одеса, пр-т Добровольського, 96А знаходився на робочому місці та обслуговував клієнтів у вихідний день, а саме порушив обмеження роботи в період з 00:00 години суботи до 00:00 години понеділка, що регламентується п.15 вищевказаної постанови».

Проте, п. 15 Постанови Кабінету Міністрів від 22 липня 2020 р. № 641, на який йде посилання в протоколі, містить шість різних підпунктів, жоден з яких не співвідноситься з викладеною фабулою протоколу.

Відповідно до зазначеного п. 15 Постанови Кабінету Міністрів від 22 липня 2020 р. № 641 на території України на період дії карантину додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється :

1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос;

2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах;

3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності;

4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами;

провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень;

5) діяльність закладів культури і проведення культурних масових заходів, крім роботи суб`єктів господарювання, пов`язаної з виробництвом аудіовізуальних творів, зокрема здійснення кіно- та відеозйомки, за умови обмеження доступу до місця зйомки (знімального майданчика) сторонніх осіб та використання персоналом (крім акторів під час знімального процесу), залученим до виробництва аудіовізуального твору, респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно. Діяльність суб`єктів господарювання, пов`язана з виробництвом аудіовізуальних творів, не є масовим заходом;

6) приймання відвідувачів спортивних залів, фітнес-центрів, басейнів.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в редакції, чинній на момент складення протоколу, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ч. 1 та ч.4 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів).

Таким чином, фабула правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ст. 44-3 КУпАП, та не зазначено підпункт п.15 Постанови, тобто не конкретизовано порушену ОСОБА_1 норму закону. Водночас суд не може на власний розсуд вибирати та застосовувати необхідний підпункт Постанови, адже це є обов`язком особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Пункт 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, до пояснень захисника ОСОБА_1 адвоката Таранової Н.В. надано статут ТОВ «В.С.В.», затверджений загальними зборами від 26.06.2014 року, основним видом діяльності вказаного підприємства є «діяльність ресторанів». Свою господарську діяльність вказане підприємство за адресою АДРЕСА_2 провадить на підставі договору оренди №1 від 30.05.2020 року, укладеного з ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 згідно наказу ТОВ «В.С.В.» від 03.09.2020 року працює на посаді бармена.

Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та не відповідає за господарську діяльність цього закладу.

Статтею 55 Господарського кодексу Українивизначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є, зокрема громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенуст. 255 КУпАП.

Статею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Проте, матеріали справи не містять докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В протоколі в графі свідки, які б підтвердили даний факт правопорушення, відсутні.

При цьому, відповідно до висновку зробленому Верховним судом у постанові від 20 травня 2020 р. (справа № 524/5741/16-а), поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні долучити докази, які можуть підтвердити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, доказами можуть бути: пояснення свідків, які були відвідувачами закладу, інших свідків, фото та відеоматеріали.

З`ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, суд вважає, що провадження по справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази його вини, та відсутня відеофіксація події. Крім цього, фабула правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ст. 44-3 КУпАП, та органами поліції не визначено суті адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський райсуд м. Одеси протягом 10 - ти днів з дня винесення постанови.

Суддя