ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/6291/20
Провадження 3/362/134/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Васильківського ВП ГУ НП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у декретній відпустці,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 176599 від 26.11.2020 року, 26.11.2020 року, о 08 год.30 хв. в м. Василькові по вул. Декабристів, водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 виїжджаючи із зупинки була неуважною та не надала перевагу авто «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та допустила зіткнення з ним, після чого т/з «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з авто «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку. В ході ДТП всі учасники зазнали матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 26.11.2020 року, близько 08 год. 30 хв. вона керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz », д.н.з. НОМЕР_1 в м. Василькові по вул. Декабристів, виїжджаючи із зупинки на головну дорогу, переконалася, що це буде безпечним для інших учасників, оскільки на пішохідному переходів горів червоний сигнал світлофора та всі автомобілі стояли, розпочала рух. Після чого, із за автомобіля, який був припаркований зліва та закривав їй видимість, на великій швидкості виїхало авто «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 . Вона не помітила його, в результаті чого і сталося зіткнення. Вважає, якби водій автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 рухався із меншою швидкістю, зіткнення можливо було уникнути.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 26.11.2020 року, близько 08 год. 30 хв. він рухався на автомобілі «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_2 по вул. Декабристі в м. Василькові, в сторону центра міста. Швидкість була приблизно 7-8 км/год, оскільки був затор. Із кармана зупинки виїхав автомобіль «Mercedes-Benz» на іноземних номерах, за кермом була жінка, яка не пропустила його та відбулося зіткнення, в наслідного чого його відкинуло на зустрічну смугу руху, де сталося зіткненні із автомобілем «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_3 . Вважає, що причиною ДТП було те, що в авто перебувала маленька дитина, на яку відволіклася ОСОБА_1 .

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала пояснення надані ОСОБА_2 , та пояснила, що 26.11.2020 року, близько 08 год. 30 хв. вона рухалася на автомобілі «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_3 по вул. Декабристів в м. Василькові, в сторону м. Києва. Рухалися дуже повільно, оскільки був затор, різко відчула удар, в передню ліву частину автомобіля. Сталося зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» н.з. НОМЕР_2 , якого відкинуло на зустрічну смугу руху, у зв`язку із зіткнень із авто «Mercedes-Benz », за кермом якого перебувала ОСОБА_1 . Вважає, що винна в даних ДТП ОСОБА_1 , оскільки була не уважна, відволіклася , оскільки в авто з нею перебувала дитини.

Представник ОСОБА_4 (власник автомобіля НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 адвокат Заверуха Р.В. суду пояснив, що 26.11.2020 року, близько 08 год. 30 хв. по вул. Декабристів в м. Василькові, в районі кафе «Українка» ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», виїжджаючи із карма автобусної зупинки в порушення п.10.1 ПДР України не впевнившись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху здійснила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 , якого відкинуло на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення із автомобілем «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 . Із пояснень наданих в суді ОСОБА_1 вину не визнає, хоча при складення протоколу нею все було підписано та погоджено із схемою ДТП. Крім того, автомобіль правопорушниці на в той день не був застрахований. Аналогічне ДТП з вини ОСОБА_1 сталося 25.11.2019 року та постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2019 року на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. ОСОБА_1 займає посаду інспектора в Управлінні патрульної поліції в м. Києві ДПП, що в сою чергу зобов`язує її сумлінно виконувати ПДР. Проте, остання вдруге за рік, грубо порушує правила ПДР України та з її вини відбувається аналогічне ДТП, а тому просить визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 6 місяців.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 адвоката Заверуху Р.В., дослідивши матеріали справи співставивши їх зі схемою ДТП, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 176599 (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.2), наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представником ОСОБА_4 (власник автомобіля НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 адвоката Заверухи Р.В.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього рух, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Також, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), суддя вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

Підстави, які б давали можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими - відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будь-яких доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували її позицію про те, що вона керувала транспортним засобом у відповідності до вимог ПДР України, як-то пояснення свідків, висновки експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо надано не було, у зв`язку з чим суддя, вважає висловлені нею у судовому засіданні показання сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), які спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази в справі, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, так як вона, являючись учасником дорожнього руху порушила п.п. 2.3. б). 10.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Накладення на ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя вважає таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ступеню її вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись статтями 33 35, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу розміром двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривень.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М. Лебідь - Гавенко