Справа № 364/931/20
Провадження № 3/364/10/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що після доопрацювання на виконання постанови суду від 05.10.2020 р. повторно надійшов 12.01.2021 р. від Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (на тепер Відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області) з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.08.2020 р. серії ДПР18 № 431033 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (на тепер Білоцерківський р-н), Київська обл., не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно із відомостями зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 11.08.2020 р. близько 18:40 год. в с. Тарасівка (Володарський р-н, Київська обл.) по вул. Дружби керував скутером марки «Сузукі Петс», що незареєстрований у встановленому законом порядку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності понятого, чим порушив, як зазначено в протоколі, вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (зі змінами, далі Правила дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП

Судове засідання призначено на 27.01.2021 р., відкладене на 10.02.2021 р. та на 22.02.2021 р. через неявку ОСОБА_1 та відсутність підтвердження вручення йому судової повістки.

У судове засідання 22.02.2021 р. ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення повідомлений телефоном, що підтверджено матеріалами справи, відтак його неявка не є перешкодою для розгляду справи згідно з частиною першою статті 268 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

01.07.2020 р. набрав чинності Закон України Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким, окрім іншого, було викладено в новій редакцію статтю 130 КУпАП, якою, починаючи з 01.07.2020 р. передбачено адміністративну відповідальність не водіїв транспортних засобів, а за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

17.06.2020 р. Верховною Радою України було прийнято Закону України за № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким, окрім іншого, внесено зміни до названого вище Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII та виключено пункти цього Закону щодо викладення в новій редакції статті 130 КУпАП, а також зазначено, що цей Закону набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, тобто з 01.07.2020 р.

Названий Закон України від 17.06.2020 р. № 720-ІХ був офіційно опублікований лише 03.07.2020 р. у газеті «Голос України», відповідно набрав чинності з 03.07.2020 р. на підставі приписів частини п`ятої статті 94 Конституції України, якою визначено, що закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Зважаючи на наведене, згаданою постановою суду від 05.10.2020 р. адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 було повернуто.

При цьому суд на той час виходив з того, що зміни до КУпАП, внесені Законом України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, зокрема викладення у новій редакції статті 130 цього Кодексу, відбулися та набрали чинності 01.07.2020 р., після цього зміни саме до статті 130 КУпАП не вносилися, оскільки згаданий вище Закон України від 17.06.2020 р. № 720-ІХ не передбачає змін до КУпАП, а вносить зміни до Закону України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII вже після 01.07.2020 р., тобто після набрання чинності новою редакцією статті 130 КУпАП («Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції»).

Саме така редакція статті 130 КУпАП була розміщена в тексті КУпАП на офіційному веб-сайті Верховної Ради України із зазначенням, що ця редакція є чинною. Тому суд також брав до уваги приписи статей 7, 140 Регламенту Верховної Ради України, затвердженого Законом України від 10.02.2010 р. № 1861-VI (з подальшими змінами, у тому числі внесеними Законом України від 16.01.2020 р. № 469-ІХ «Про внесення змін до Регламенту Верховної Ради України щодо вдосконалення електронної форми документообігу у Верховній Раді України») щодо забезпечення Апаратом Верховної Ради ведення бази даних нормативно-правової інформації «Законодавство України», що містить, у тому числі, еталонні електронні тексти оригіналів прийнятих Верховною Радою актів (стаття 7) та відносно оприлюднення остаточних редакцій тексту закону (статті 140).

Разом з тим до Володарського районного суду Київської області 04.01.2021 р. надійшов лист Верховного Суду від 31.12.2020 р. вих № 3566/0/2-20 у відповідь на численні звернення судів першої та апеляційної інстанції щодо редакції статті 130 КУпАП, яким судам надіслано для врахування в роботі отриману відповідь Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності від 15.12.2020 р. з доданим витягом з КУпАП щодо редакції статті 130 (копію листа Верховного Суду долучено до матеріалів справи).

З огляду на це суд застосовує статтю 130 КУпАП у редакції, надісланій Верховним Судом для використання в роботі.

Аналогічний підхід щодо чинної редакції статті 130 КУпАП застосовується Київським апеляційним судом, рішення якого в даній категорії справ є остаточними (зокрема, постанова Київського апеляційного суду від 01.12.2020 р. у справі № 939/1409/20 тощо).

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною редакцією частини першої статті 130 КУпАП, суд виходить з такого.

За визначенням частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний насамперед з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а).

При цьому частина друга статті 251 КУпАП покладає обов`язок щодо збирання доказів саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, у даному випадку на працівника поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 р. у справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, від 30.05.2013 р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії», заява № 926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 р. у справі № 761/26744/19, від 23.09.2019 р. у справі № 753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння.

За порушення зазначеної заборони частиною першою статті 130 КУпАП передбачено притягнення особи (водія) до адміністративної відповідальності.

При цьому ознакою об`єктивної сторони названого адміністративного правопорушення окрім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, об`єктивна сторона складається із сукупності ознак, а саме: керування транспортним засобом особою та відмова від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху встановлено беззаперечний обов`язок (а не право) водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Отже, сама по собі відмова водія від проходження зазначеного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Разом з тим, за приписами статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а в разі незгоди водія на проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або ж в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 17.12.2008 р. № 1103 (з подальшими змінами) затвердив Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, за яким огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2 названого Порядку). Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3); огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, при цьому не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (пункт 4). До відповідного закладу охорони здоров`я направляється водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами (пункт 6).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння наведена в додатку 1 до пункту 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1452).

Крім того, відповідно до пунктів 4, 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства; результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення (пункт 1 розділу II Інструкції № 1395).

На порушення наведених вимог КУпАП, постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, Інструкції № 1452, Інструкції № 1395 до складеного 11.08.2020 р. протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками частини першої статті 130 КУпАП не додано ані складеного за встановленою формою акту його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ані складеного за встановленою формою направлення його на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а до оформлення протоколу залучено не двох, а лише одного свідка.

Відтак судом не вбачається можливим встановити наявність ані того, від якого саме огляду (на місці зупинки чи від медичного огляду) відмовився ОСОБА_1 , а також у разі його відмови від медичного огляду підстав направлення до закладу охорони здоров`я.

Таким чином, зважаючи на усе викладене вище, суд дійшов до висновку, що наведених законодавчих вимог працівниками поліції дотримано не було, так само як і встановленого законом порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

Доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість доведено поза розумним сумнівом. При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності (пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»).

З огляду на усе наведене та дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП не встановлено, факт відмови його від проведення в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не доведено передбаченими законом доказами.

Викладені в протоколі письмові пояснення ОСОБА_1 щодо вжиття ним пива суд до уваги не бере, оскільки, як наводилося вище, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки матеріалами справи не доведено його винуватість у вчиненні цього правопорушення.

Керуючись частиною першою статті 130 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 256, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 287-289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Копію цієї постанови суду надіслати ОСОБА_1 , прокурору та доВідділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.