Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1714/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 виданий 14.03.2019 року органом № 5625, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 174621 від 28.09.2021 року вбачається, що 28.09.2021 року о 15 год. 38 хв., в районі прикордонного знаку № 0979, громадянин ОСОБА_1 незаконно перетнув державний кордон в напрямку з с. Глушковичі (Республіка Білорусь) в с. Журжевичі (Україна) поза пунктом пропуску через державний кордон України, спільно з ОСОБА_2 та на відстані 1 метру від лінії кордону України з Білорусією були виявлені та затримані прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділу прикордонної служби «Копище» , своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток, що стверджується матеріалами справи.

Нез`явлення в судове засідання особи, яка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи та незаявлення жодних клопотань чи висловлення позиції у свій захист, суд розцінює як ігнорування щодо з`явлення до суду при розгляді справи та наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП як незаконне перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Статтею 12 даного Закону передбачено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Обставини вчинення зазначеного правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 174621 від 28.09.2021 року, в якому ОСОБА_1 у поясненні зазначив, що він перетнув державний кордон тому, що заблукав і не знав, де проходить кордон, рапортом інспектора прикордонної служби 3 категорії Кошмака І. від 05.10.2021 року, у якому зазначено, що 28.09.2021 року о 15 год. 38 хв., в районі прикордонного знаку № 0979 було виявлено гр. ОСОБА_1 , який спільно з гр. ОСОБА_2 незаконно перетнув державний кордон України з Республікою Білорусь поза пунктом пропуску,які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме незаконне перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України вчинене групою осіб.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , крім того враховується його вік, майновий стан, а також те, що до неповнолітньої особи у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані спеціальні заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 ст. 24-1 КУпАП і на підставі викладеного обрати йому захід впливу у виді попередження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 24-1,ч. 2 ст. 204-1, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та застосувати до нього захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар