Провадження № 3/234/25/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Данелюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Антоненко О.В.

прокурора Бандрівської К.В., Ільєнко А.Є.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Прокопцева С.В.,

розглянувши матеріал, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого заступником начальника управління - начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.172-6 ч.2 КУпАП, якому у відповідності зі ст.268 КУпАП роз`яснені його права,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №47-01/115/20 від 13.10.2020 р. вбачається, що ОСОБА_1 будучи особою на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), не повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), в зв`язку із отриманням 13.03.2019 доходу від продажу майна (транспортного засобу) на суму 219 480,09 грн, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року.

Відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 11.12.2017 № 2446-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області з 14.12.2017.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, він є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.

Згідно з приміткою до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «Б» відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, частиною першою статті 45, частиною другою статті 52 Закону, приміткою до статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абзацом одинадцятим частини першої статті 1 Закону, правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною першою статті 65 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 допустив порушення вимог Закону, в частині неповідомлення Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 52 Закону встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за 3959/29089 (далі - Порядок), суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1 921,00 гривні.

Таким чином, з 01.01.2019 року суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 96 050,00 гривень.

Згідно з копією договору купівлі - продажу від 13.03.2019 № 1443/2019/1354986 ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19.02.2019, здійснено продаж транспортного засобу SKODA OKTAVIA A5 (номер кузова НОМЕР_2 ) за 219 480,09 гривень.

Взаємовідносини, що виникають між сторонами за договором доручення, регламентуються главою 68 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 172.8 статті 172 та пунктом 173.8 статті 173 Податкового кодексу України під продажем розуміється будь-який перехід права власності на об`єкти нерухомості та рухомого майна, крім їх успадкування та дарування.

Отже, у разі якщо особа (повірений), якій видано довіреність, здійснює від імені фізичної особи - довірителя продаж рухомого або нерухомого майна за яким відбувається перехід права власності на зазначене майно, то у розумінні Податкового кодексу України дохід від такого продажу у платника податку - фізичної особи - довірителя виникає у день укладання відповідного договору. Зазначена правова позиція підтверджується листом Державної фіскальної служби України від 28.01.2019 № 1810/5/99-99-13-02-03-16.

Отже, ОСОБА_1 13.03.2019 року отримав дохід від продажу майна (транспортного засобу) на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року.

Виходячи з вищевикладеного, він, будучи особою, на яку розповсюджується дія Закону, був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 24.03.2019 подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Проте, відповідно до відомостей зазначених у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), належне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в зв`язку з придбанням вказаного майна ОСОБА_1 , не подав, чим порушив вимоги Закону.

Відповідно до відомостей Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався у Реєстрі 31.03.2017, подавав щорічні декларації за 2016, 2017, 2018 роки.

Згідно з послідовністю дій користувача Реєстру ОСОБА_1 у період з 13.03.2019 (дата отримання доходу) по 23.03.2019 (останній день десятиденного строку для подачі повідомлення), не вчиняв дій щодо створення повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Оскільки ОСОБА_1 не одноразово подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, йому відомо послідовність дій необхідних для заповнення та подання документів до Реєстру. Таким чином, ОСОБА_1 не вжив заходів для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у встановлений Законом строк.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, не встановлено.

Листами від 10.08.2020 № 47-01/39869/20, від 25.09.2020 № 47- ©I 51454/20, від 01.10.2020 № 47-01/52571/20 ОСОБА_1 неодноразово запрошувався до Національного агентства, для надання пояснень та складання протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією.

Вказані листи, з метою належного інформування останнього «направлялись на адреси за місцем роботи, проживання та електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вказана ним в особистому кабінеті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Отримання вказаних листів від 10.08.2020 та 25.09.2020 підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та інформацією із сайту Укрпошти про відслідковування відправлення. ОСОБА_1 жодного разу до Національного агентства не з`явився та пояснень не надав, повідомивши у телефонній розмові про неможливість прибуття у зв`язку із значною відстанню та матеріальних затрат для такого прибуття до міста Київ.

Окрім того 28.09.2020 року інформація про запрошення ОСОБА_1 була розміщена на сайті Національного агентства.

Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для наявності складу даного правопорушення, юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, незалежно від наявності такого умислу.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів, а тому таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Враховуючи, що правопорушення, передбачене частиною другою статті 1726 КУпАП є правопорушенням з формальним складом та зазначена норма права не містить кваліфікуючих ознак, сам факт несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування утворює в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону правопорушення.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є порушенням вимог частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні пояснила, що зібраними доказами по справі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП та призначити йому покарання у вигляді сплати штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Прокопцев С.В. просили закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши учасників справи зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 14.12.2017 року призначено на посаду заступником начальника управління - начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області відповідно до наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті Ноняк М.В. № 2446-К від 11.12.2017 року.

Таким чином, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Так, згідно з копією договору купівлі - продажу від 13.03.2019 № 1443/2019/1354986 ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19.02.2019, здійснено продаж транспортного засобу SKODA OKTAVIA A5 (номер кузова НОМЕР_2 ) за 219 480,09 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі, до адміністративної відповідальності.

Ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за 3959/29089 (далі - Порядок), суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1 921,00 гривні.

Таким чином, з 01.01.2019 року суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 96 050,00 гривень.

Отже, ОСОБА_1 13.03.2019 року отримав дохід від продажу майна (транспортного засобу) на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року.

Відповідно до відомостей Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався у Реєстрі 31.03.2017, подавав щорічні декларації за 2016, 2017, 2018 роки.

Згідно з послідовністю дій користувача Реєстру ОСОБА_1 у період з 13.03.2019 (дата отримання доходу) по 23.03.2019 (останній день десятиденного строку для подачі повідомлення), не вчиняв дій щодо створення повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), в зв`язку із отриманням 13.03.2019 року доходу від продажу майна (транспортного засобу) на суму 219 480,09 грн, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року.

Втім, суд не має можливості притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст 172-6 КУпАП зважаючи на наступне.

Так, рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховества права.

Згідно до положень ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження.

Відповідно до матеріалів про адміністративне правопорушення, перевірка своєчасності повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані розпочата значно раніше до дати складання вказаного протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що інформація про неподання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було надіслане до НАЗК 06.07.2020 року (інформацію було надано суду 03.02.2021 року на підставі запитів від 18.01.2021 року, 02.02.2021 року, спрямованих до Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції).

Враховуючи викладене вище, на думку суду, на час надходження матеріалів до НАЗК 06.07.2020 року, факт неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані вже був виявлений.

Після цього відбулася лише процедура оформлення протоколу.

Посилання у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 13.10.2020 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП. Неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства.

На переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у ст.38 КУпП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови ПВСУ №13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією».

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що про існування факту вчинення ОСОБА_1 корупційного адміністративного правопорушення, Національне агентство з запобігання корупції було обізнане 06.07.2020 року, тобто саме з цієї дати необхідно обчислювати строк, який становить шість місяців, протягом якого винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на момент постановлення рішення суду відносно ОСОБА_1 в даній справі закінчились строки накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП.

Закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є обставиною. яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності з положенням п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, згідно з якою провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Таким чином суд приходить до думки, у зв`язку із закінченням строку для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні неї підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.9, 38, 221, 247 п.7, 251, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по ст.172-6 ч.2 КУпАП - закрити, в зв`язку з закінченням строку для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського міського суду О. М. Данелюк