Провадження № 33/824/5256/2021 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Скотара О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 30.07.2021 року приблизно о 01 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Йорданська, 17, керувала транспортним засобом Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. З результатом огляду проведеного за допомогою приладу «Драгер» ALKOTEST 6820 № ARHK-0524 на місці зупинки транспортного засобу, який склав 0,48 проміле не погодилась. Від проходження огляду на стан сп`яніння у приміщенні КНП КМНКЛ «Соціотерапія» під час огляду лікарем-наркологом ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивуючи такі апеляційні вимоги зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у лікаря-нарколога не відповідає дійсності, оскільки остання відмовилася лише від проходження огляду за допомогою приладу Драгер, натомість наполягала на здійсненні аналізу крові.

Зазначає,що судом першої інстанції не надано належної оцінки відстуності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 193597 від 30.07.2021 року, в якому зафіксовано факт незгоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ALKOTEST 6820 № ARHK-0524 на місці зупинки транспортного засобу, який склав 0,48 промілле, та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у приміщенні КНП КМНКЛ "Соціотерапія";

- висновком результатів тесту «Drager» ALCOTEST 6820 від 30.07.2021 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння з показником 0, 48 промілле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Зазначені докази, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду справи, судом першої інстанції належним чином перевірено всі доводи ОСОБА_1 про відстуність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та зроблено обгрунтований висновок про те, що її вина доведена сукупністю зібраних та досліджених доказів у справі, які вказують на те що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та її відмова мала свідомий та категоричний характер.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винною та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко