Справа № 752/759/21
Провадження №: 3/752/1438/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щорс Чернігівської області, громадянина України, працюючого водієм ПВКП "ВЕКТОР-Б", ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 листопада 2020 року о 08 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Volvo FH 12.420», д.н.з. НОМЕР_1 в місті Києві на вул. Академіка Заболотного, перед перестроюванням не переконався в безпечності руху, не надав дорогу автомобілю «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 про день, час та місце слухання судового розгляду повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Направлене до Голосіївського районного суду м. Києва клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд залишив без розгляду, оскільки воно не підписане особою, яка його подала. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, при цьому КУпАП не передбачає порядку передачі справ про адміністративні правопорушення між судами.

Відповідно до 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 10.3 ПДР передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137815 від 20.11.2020, схему місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, фото з місця ДТП, вважаю що вказаних доказів є достатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Підстав вважати зібрані у матеріалах провадження докази недопустимими, про що ОСОБА_1 порушив питання у письмових поясненнях, не вбачаю.

Безпідставними є й доводи ОСОБА_1 щодо порушення ПДР іншим учасником ДТП. Перевірка вказаних обставин не належить до повноважень суду у межах даного провадження, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо іншого учасника ДТП у матеріалах справи відсутній. Крім того, порушення ПДР іншим учасником ДТП не виклює обов`язку ОСОБА_1 дотримуватись вимог п. 10.1, п. 10.3 ПДР під час керування транспортним засобом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суддя вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 124, ст. 221, ст. 283-285, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман