Провадження № 33/4820/647/21
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Іваніцького С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 06 червня 2021 року о 18 год. 16 хв., по вул. Підлісній, в с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував автомобілем "ВАЗ 2106", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що у встановлений день, час та місці не керував транспортним засобом, оскільки зранку випив пляшку пива. Знаходився біля свого припаркованого автомобіля, з незаведеним двигуном, проводячи дрібний ремонт останнього. До нього під`їхали працівники поліції і запитали як проїхати до певної адреси, але він не знав і відмовив їм.

В ході спілкування працівники поліції попросили його перепаркувати автомобіль, на що він погодився, після чого ними було заявлено, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт вважає, що працівник поліції навмисно його спровокував на керування автомобілем, тому, при неодноразовому виклику поліцейського до суду, останній не з`явився, тим самим підтвердив, що його дії були незаконними, але місцевий суд не взяв це до уваги.

Долучений до матеріалів відеозапис з місця події підтверджує той факт, що він не керував транспортним засобом, останній є припаркованим. Причини зупинки не було і працівник поліції одразу вимагає пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, місцевий суд не взяв до уваги, що у медичному закладі він вимагав біологічного дослідження на стан його сп`яніння, працівники поліції стверджували, що такий аналіз проводиться в цьому закладі лише до обіду, а вже пізня година, тому можна ще раз провести огляд на стан сп`яніння лише за допомогою приладу Драгер.

Оскільки керування транспортним засобом було здійснено за вимогою працівника поліції, не було проведено огляд за допомогою аналізів біологічних зразків для встановлення стану алкогольного сп`яніння, адже він не погоджувався з результатами приладу Драгер, зібрані докази є недопустимими, тому постанова суду підлягає скасуванню.

Крім того, місцевим судом не було задоволення клопотання його та його захисника, в якому вони просили допитати свідків, що не дало встановити всі фактичні обставини справи.

Не взято до уваги місцевим судом письмову відповідь ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 24.06.2021 року вих.№2978/121/18/001-2021, яка підтверджує той факт, що інспектор Білик Ю.М., під час несення служби, при собі спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом для проведення огляду на стан сп`яніння не мав, та іншим листом №338/121/18/01-2021 повідомлено, що алкотестер, яким ОСОБА_2 проводив огляд на стан сп`яніння, знаходиться в розпорядженні іншого інспектора, іншого патруля поліції.

Апелянт вважає, що його позитивні характеристики, хоча в постанові зазначене протилежне, дають підстави передачі його на поруки трудового колективу вказаного підприємства.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та повністю доведений наявними у справі доказами і суд дав його діям вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 488933 від 06.06.2021 року свідчать про те, що 06.06.2021 року о 18 год. 16 хв., в селі Олешин, по вул.Підлісній, Хмельницького району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння від 06.06.2021 року. (а.с.1)

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 , у вчиненні цього правопорушення, підтверджується даними, які містяться у висновку КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради про те, що 06.06.2021 року ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, який підписаний та завірений печаткою лікарем ОСОБА_3 .

Даними роздруківки Драгер Алкотест 6820 ARLJ-0462, підтверджується , що ОСОБА_1 пройшов тестування, в присутності лікаря КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради і результат перевірки 0,74%.

За письмовими поясненнями ОСОБА_1 , він 06.06.2021 року, на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вулиці Підлісній, с.Олешин Хмельницького району, де його зупинили працівники поліції за не пристебнутий ремінь безпеки. В ході спілкування у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, так як дійсно він, перед виїздом, випив пляшку пива та сів за кермо. Свою вину визнає та зобов`язується такого більше не вчиняти (а.с.2).

Даними письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3-4) підтверджується, що вони були запрошені в якості свідків для складання адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який в їх присутності, у встановленому Законом порядку, погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що засвідчили своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 488933. Результат 0,74%.

З відеозапису, переглянутого в судовому засіданні апеляційної інстанції, вбачається, що автомобіль ВАЗ 2106 рухається назустріч поліцейському автомобілю. В подальшому, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, у встановленому Законом порядку, на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Драгер, на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків. Водій погоджується на проходження такого огляду за допомогою приладу Драгер, результат якого 0,74%, та пояснює що вживав в той день пиво. Поліцейський пропонує пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджується. Результат огляду в медичному закладі 0,71%.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених доказів переконливо свідчить, що в діях ОСОБА_1 є невідповідність до пункту 2.9 «а» ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам апеляційний суд не вбачає, так як вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю відтворюють картину вчиненого.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у встановлений день, час та місці, його спровокував працівник поліції сісти за кермо автомобіля і перепаркувати його, є безпідставними, оскільки в письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що 06.06.2021 року на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вулиці Підлісній, с.Олешин Хмельницького району, де його зупинили працівники поліції за не пристебнутий ремінь безпеки. В ході спілкування у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, так як дійсно він перед виїздом випив пляшку пива та сів за кермо. Свою вину визнає та зобов`язується такого більше не чинити (а.с.2).

Крім того факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль ВАЗ 2106 рухається назустріч поліцейському автомобілю, а не перепарковується. Останній не заперечує факт керування і не вказує, що на пропозицію поліцейських сів за кермо.

Твердження сторони захисту про те, що судом не викликалися свідки події для встановлення всіх фактичних обставин справи, не заслуговують на увагу, оскільки в письмових поясненнях свідків зафіксовані всі обставини події, тому потреб з`ясовувати встановлені обставини не має підстав.

Переконання апелянта, що з відеозапису з місця події вбачається, що не було причини зупинки транспортного засобу і працівник поліції одразу вимагав пройти огляд на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки в письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що зупинили його автомобіль по причині непристебнутого ременя безпеки, що підтверджується іншими доказами у справі, яким суду не має підстав не довіряти.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не погоджувався із проведеним оглядом за допомогою приладу Драгер в медичному закладі, є невідповідними, так як огляд за допомогою приладу Драгер проводився з ОСОБА_1 неодноразово, результати мають між собою невелику різницю, і є більшими допустимої норми, що підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Інші допущенні працівником поліції порушення, не є визначальними та не спростовують вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

З огляду на наведене, вважаю, що висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ґрунтується на Законі.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень вимог матеріального чи процесуального права, які дають підстави змінити чи скасувати оскаржувану постанову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.