Справа №303/7345/20
№3/303/146/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е., розглянувши справу, яка надійшла з Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 21.11.2020 року о 12 год. 09 хв. на автодорозі Мукачево-Рогатин 01 км, керував автобусом «ПАЗ-32054», д.н.з. НОМЕР_1 , за маршрутом «Мукачево-Станово» перевозив 15 пасажирів, при цьому сидячих місць передбачено згідно реєстраційних документів 21, чим порушив вимоги п.п.10 п.12 постанови Кабінету Міністрів України №712.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, визнав, щиро розкаявся, пояснив, що 21.11.2020 року взяв до салону автобуса 14 пасажирів, тому що вони його односельці, деякі родичі, тому він морально не міг їх залишити посеред дороги. Просив врахувати його пенсійний вік і поганий стан здоров`я.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона у той день 21 листопада 2020 року була пасажиром автобуса «Мукачево-Станово», пасажирів було біля 14 людей, всі вони були в захисних масках і дотримувалися дистанції. Якби водій ОСОБА_1 не взяв всіх пасажирів, то вони за пів-дня не змогли б добратися в м.Мукачево по своїх справах, у тому числі на роботу, в лікарню тощо, тому вважає, що він діяв лише в інтересах пасажирів.

Аналогічні пояснення надала свідок ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне

- 2 -

правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно з підпунктом 10 пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України № 712 від 12 серпня 2020 р. № 712, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, (у редакції, яка діяла на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) забороняється перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №744289 від 21.11.2020 року, доданими до нього фотознімками.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, і прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, є доведеною.

У той же час, саме лише перевезення пасажирів у кількості незначного перевищення 50 відсотків кількості місць для сидіння без наявності інших порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм слід визнати малозначним, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський