Справа № 372/3468/21
Провадження № 3-
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 грудня 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Дніпро, Дніпропетровської області громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого АТ «Укрпошта» - оператор, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

по ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду з Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 30 серпня 2021 року, близько 14 год. 55 хв. на автодорозі О 101609 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «OPEL VECTRA» державний номерний знак НОМЕР_2 ( республіка Литва), не був уважним за кермом, не врахував дорожні обставини, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «OPEL» державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки, своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху України, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 179450 від 08 вересня 2021 року своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ст. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кожній особі, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положення ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності,а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника,, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, його представника, вивчивши докази, які містяться в адміністративному матеріалі, приходить до наступних висновків.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 30.08.2021 близько 14 години 55 хвилин на автодорозі О 0101609 керував автомобілем марки «OPEL VECTRA» номерний знак НОМЕР_2 , рухався в сторону с. Жуківці Обухівського району Київської області зі швидкістю 60 км/год. коли він рухався по заокругленню праворуч побачив, що на зустріч рухається автомобіль марки «OPEL» державний номерний знак НОМЕР_3 , який різко виїхав, щоб обігнати трактор. Він почав гальмувати та круто відвернув кермо ліворуч, так як на зустріч йому рухався автомобіль, в цей час зустрічний автомобіль почав повертатися праворуч на свою смугу руху, він не встиг відвернути кермо в інший бік щоб уникнути зіткнення, але відбулось зіткнення з автомобілем «OPEL» реєстраційний номер НОМЕР_3 ». Вважав винним у вчиненні ДТП іншого учасника події.

Захисник Воропай Р.М. повністю підтримав доводи ОСОБА_1 та висновок авто-технічного та транспортно-трасологічного дослідження № 59-21/60-21 від 05.11.2021 згідно якого на поставленні питання отримано відповіді: 1.В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди місце зіткнення розташовувалось, у місті припинення більшого сліду від лівих коліс автомобіля марки OPEL VECTRA р.н. НОМЕР_2 (республіка Литва). 2. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди на ранньому етапі її розвитку, водію автомобіля OPEL VECTRA р.н. НОМЕР_2 (республіка Литва) при русі в населеному пункті необхідно було рухатися зі швидкістю яка не перевищує дозволену в населених пунктах 50 км/год., що регламентовано вимогами п.12.4 п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України. З моменту, коли водій автомобіля OPEL VECTRA р.н. НОМЕР_2 (республіка Литва) ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість виявити , що автомобіль OPEL МОККХ р.н. НОМЕР_3 здійснює рух по його смузі руху, необхідно було розцінювати дорожню обстановку яка склалася, як небезпечну для руху, і негайно вживати заходів для зменшення швидкості руху аж до повної його зупинки, то б то діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. 3. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля OPEL MOKKX p.H.AA7192XА ОСОБА_2 при русі по дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю від виконання обгону трактора, який рухався попереду у попутному з ним напрямку оскільки відповідно до вимог п. 14.6«г» Правил дорожнього руху України виконувати обгін на вказаній ділянці заборонено. Оскільки водій автомобіля OPEL МОККХ р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 відступив від виконання вимог п.14.6 «г» Правил дорожнього руху України та приступив до виконання маневру обгону попутного транспортного засобу йому необхідно було переконатися, що смуга зустрічного руху,на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, та що це бyдe безпечним і не створить перешкод або нeбезпeки iншим yчасникам pyxy, що регламентовано вимогами п. 14.2 «в», п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 4.В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії водія автомобіля OPEL VECTRA p. КМЕ 779 (республіка Литва) ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.4, п.12.9 «б» Пpaвил дорожнього руху України. Однак вказані невідповідності вимогам Правил дорожнього pyху України з технічної точки зору не знаходились в причинному зв`язку з настанням даної події оскільки в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля OPEL VECTRA p.н. НОМЕР_2 (республіка Литва) ОСОБА_1 , не мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем OPEL MOKКХ р.н. НОМЕР_4 . 5.Haявність технічної можливості y вoдія автомобіля OPEL MOKKX p.H. AA7192XA ОСОБА_2 3anoбігти даної події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди його дії не відповідали вимогам п.п.10.1,n.14.2 «B», n.14.6 «г» Правил дорожнього руху України, і створили достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, і перебували в причинному зв`язку з її настанням. 6.В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору дії водія автомобіля OPEL MOKKX p.н. НОМЕР_5 ОСОБА_2 які не відповідали вимогам п.10.1, п.14.2 «в» п.146 «г» Правил дорожнього руху України створювали достатні умови для її настання , що свідчить про наявність причинного зв`язку між його діями і подією яка сталась. Оскільки в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля OPEL VECTRA p.H.КМЕ 779 (республіка Литва) ОСОБА_1 , не мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем OPEL MOKКХ р.н. НОМЕР_4 , то з технічної точки зору в його діях невідповідностей вимогам Праивл дорожнього руху які б знаходились в причинному зв`язку з настанням даної події не вбачається.

У письмовому клопотанні, наданих суду, адвокат Воропай Р.М. просить провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на вище зазначенні доводи.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні не погодився з викладеними вище доводами ОСОБА_1 та його захисника та пояснив, що «30.08.2021 близько 14.55 год. керував автомобілем OPEL МОККХ реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме рухався автодорогою О 0101609 від с.Жуківці Обухівського району Київської області в напрямку с. Верем`я Обухівського району Київської області в правій умовній смузі для руху. Після здійснення маневру обгону трактора, що рухався попереду нього, повернувся на свою смугу руху. На зустріч із-за закритого повороту виїхав автомобіль OPEL реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по середині даної автодороги. Він спрямував автомобіль якомога правіше, але уникнути зіткнення не вдалося. Вважає, що саме порушення з боку ОСОБА_1 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Представник потерпілого Кудрявцев О.В. повністю підтримав доводи ОСОБА_2 та надав висновок експертного інженеро-транспортного дослідження № 81 від 26.11.2021 відповідно до висновку якого на поставленні питання, отримано відповіді: 1. На ранньому етапі розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля OPEL VECTRA р.H. НОМЕР_6 (республіка Литва) ОСОБА_1 виконуючи рух на ділянці дороги, що має крутий поворот , повинен був рухатися з безпечною швидкістю та безпечним інтервалом, що виключало б його виїзд на зустрічну смугу відповідно до вимог п.2.3б) п.12.1, п. 13.1 ПДР 2.В дорожній ситуації, що склалась, з моменту, коли водій автомобіля OPEL МОККА Х р.н. НОМЕР_7 ОСОБА_3 мав об`єктивну можливість виявити, що автомобіль OPEL VECTRA р.H. НОМЕР_6 (республіка Литва) виїжджає на його смугу руху, повинен був відповідно до вимог п. 12.3 Пpaвил доpoжнього pyxy України, сприйняти дорожню ситуацію як небезпечну для руху, і негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до повної його зупинки. При цьому водій ОСОБА_4 відповідно до вимог п.1.4 Пpaвил дорожнього руху України міг розраховувати на дотримання водієм автомобіля OPEL VECTRA p.H. KME 779 (республіка Литва) ОСОБА_5 безпеки дорожнього руху та збереження ним стабільної дорожньої обстановки, яка виключала його виїзд на зустрічну смугу та послідуюче настання зіткнення з автомобілем OPEL MOKKA X p.H. AA7192XA. 3. Виходячи із заданих обставин ДТП, та наданих даних в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля марки OPEL VECTRA peєcтpaційний номep KME779 (республіка Литва) ОСОБА_6 , не відповідали вимогам п.2.3(б), п.12.1, п.13.1, Правил дорожнього руху України. 4.Виходячи із заданих обставин ДТП та проведеного вище дослідження, в дорожній ситуації, що склалась, невідповідностей вимогам ПДР України в діях водія автомобіля OPEL МОККА Х р.н. НОМЕР_7 не вбачається. 5. Виходячи із заданих обставин ДТП та проведеного вище дослідження, OPEL VECTRA реєстраційний номер НОМЕР_8 (республіка Литва) ОСОБА_7 вимогам п.2.3(б), п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи до уваги суперечність у показах сторін та наданих суду висновків експертних досліджень, суд вважає за необхідне допитати в судовому засіданні свідків сторони захисту.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що він 30.08.2021 він разом із ОСОБА_9 на тракторі рухались автодорогою між селами Верем`я та Жуківці Обухівського району Київської області. Вони здійснювали транспортування худоби до ферми де працюють. Коли проїжджали відрізок дороги, який мав уклін і рухаючись на спуск він бачив як їх, обігнав автомобіль іноземного виробництва світлого кольору на українській реєстрації. Далі він відволікся до причепу, що був у сценці з трактором, а коли повернувся то побачив, що відбулось зіткнення автомобіля, що здійснював маневр обгону та зустрічного автомобіля. Зіткнення відбулось на ділянці дороги, що має заокруглення. Самого моменту зіткнення він не бачив. Далі трактор було зупинено. Після зіткнення автомобілі, що стали учасниками ДТП були розташовані по середині проїзної частини.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що він 30.08.2021 разом із ОСОБА_8 здійснювали транспортування худоби від с. Верем`я до ферми в с.Жуківці, Обухівського району Київської області. Під час транспортування він керував трактором, що був у сценці з причепом в якому була худоба. Рухаючись на спуск, на ділянці дороги, що має уклін, керований ним трактор обігнав автомобіль OPEL на українській реєстрації. Далі він відволікся, щоб подивитись на зад до причепу, а коли повернувся то побачив, що попереду на проїзній частині відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля, що здійснював обгін керованого ним трактору та зустрічного, що рухався із-за заокруглення на зустріч. Він відразу зупинив трактор, так як автомобілі учасники події були розташовані по середині проїзної частини, що не давало йому можливості рухатись далі. Самого моменту зіткнення не бачив, але від початку маневру обгону автомобілем OPEL на українській реєстрації, до місця зіткнення відстань була не значна, на його погляд до 100м.

Поліцейський ВРПП Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Бова О.О. в судовому засіданні пояснив, що отримавши повідомлення про дорожньо-транспортну подію прибув на місце. Також прибула СОГ, так як повідомлення містило інформацію про те, що є потерпілі в ДТП. На місці події розташовувались два автомобілі OPEL, один з яких був на іноземній реєстрації інший на українській. На місці події малась слідові інформація у вигляді слідів гальмування автомобіля OPEL на іноземній реєстрації. Дана слідова інформація була занесена до схеми ДТП та протоколу огляду. Під час опитування учасників події, а саме водіїв, кожен з них стверджував, що в події винен інший учасник а не він. Так як не виявилось можливим визначити на місці події хто з учасників винен, було прийнято рішення про складання Протоколу про адміністративне правопорушення на обох водіїв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає що викладені в поясненнях ОСОБА_1 обставини ДТП є такими, що відповідають дійсності, а складання працівником патрульної поліції протоколу про вчинення адміністративного правопорушення на даного водія за порушення вимог п.п.2.3 (б), 13.1 ПДР є надуманим і не відповідають фактичним обставинам справи.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватись як правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 25-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходить до висновку, що в матеріалах наданих працівниками поліції Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, не надано доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, дорожнього-транспортна пригода відбулась саме через порушення правил дорожнього руху іншим учасником, водієм ОСОБА_2 , оскільки він керуючи автомобілем не переконався в безпечності свого маневру, а саме здійснення обгону попутного транспортного засобу, при наближенні до ділянки дороги, що має заокруглення, таким чином поставивши іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_1 в обстановку, яка зобов`язувала його негайно вчиняти певні дії, в даному випадку застосовувати екстрене гальмування щоб уникнути зіткнення, таким чином вчиняючи усі можливі заходи для попередження дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання на те, що фактично зіткнення відбулося на зустрічній полосі по відношенню до напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки як вбачається із схеми ДТП та визнається учасниками події, піжтверджується показами свідка, галмування розпочиналось на наежній, попутній полосі, а завершилось на зустрічній через заокруглення дороги, що вказує на те, що після початку екстренного гальмування ОСОБА_1 вже не міг вжити додаткових заходів для уникнення зіткнення, які б відповідали ПДР. Вирішальним для висновку суду є те, що взагалі застосування гальмування було викликано потребою реагування на рух іншого автомобіля у цій же полосі руху назустріч, тобто виникнення небезпеки для руху іншим автомобілем, який завершував маневр обгону на небезпечній ділянці із заокругленням дороги.

Згідно п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення , матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення , провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284, 307, 308, п. 1 ст. 247, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд.

Суддя Кравченко М.В.