Номер провадження: 33/813/1360/21
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_2

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 17 липня 2021 року приблизно о 00 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Mitsubishi Galant д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Генуезькій, 24-а/г, що у Приморському районі в м. Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1). Судом першої інстанції проігноровано та не взято до уваги доводи та пояснення ОСОБА_1 , викладені в запереченнях, та які наявні в матеріалах справи;

2). У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 008301 від 17.07.2021 року не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

3). Клопотання ОСОБА_1 щодо перевірки стану наркотичного сп`яніння на місці, інспектори поліції залишили без розгляду, не надали технічний засіб, свідоцтво про його державну реєстрацію та свідоцтво про повірку;

4). ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом;

5). Судом першої інстанції не було повністю переглянуто відео, яке було долучено до матеріалів справи;

6). Судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Новотех-Термінал», постійно проходить медичне обстеження у нарколога та психолога.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати провадження у справі закрити.

В судове засідання призначене на 01.12.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008301 від 17 липня 2021 року з якого вбачається, що 17.07.2021 року о 00:55 год в м. Одеса по вул. Генуезька, 24 а/г водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. До протоколу додано відеозапис з нагрудної камери, направлення на медичний огляд;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що 17.07.2021 року о 00:55 год. ОСОБА_1 було направлено до КНП «ООНЦПЗ» ООР. ОСОБА_1 відмовився. Результат огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів;

-відеозапис з нагрудної камери, який було долучено до матеріалів справи та з якого вбачається, що 17.07.2021 року о 00:55 год. ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції по вул. Генуезька, 24 а/г у м. Одесі. У поліцейських виникла підозра про те, що останній знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у нього були порушені координація рухів, мови та зіниці очей не реагували на світло. Патрульними поліцейськими ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу, щоб в установленому законом порядку пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. На питання ОСОБА_1 , а що буде, якщо він відмовиться їхати, поліцейські відповіли, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Потім ОСОБА_1 сказав поліцейським, що він не бажає витрачати свій час. Коли поліцейські ще раз спитали ОСОБА_1 про те, чи поїде він до медичного закладу останній відповів, що він відмовляється.

Особистих пояснень ОСОБА_1 матеріали справи не містять, однак в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із тим, що знаходиться на роботі та не може відлучатись.

Доводи ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008301 від 17 липня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 17.07.2021 року о 00:55 год в м. Одеса по вул. Генуезька, 24 а/г керував транспортним засобом Mitsubishi Galant д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи те, що у водія ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п.1.3. 1.4 Інструкції (почервоніння очей, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що особа яка склала протокол, в порушення вимог діючого законодавства, не пропонувала пройти та не проводила його огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, оскільки проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачено лише у закладі охорони здоров`я.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не було відсторонено працівниками від керування транспортним засобом, оскільки такі можливі порушення з боку працівників поліції не мають правового значення для розгляду справи, предметом розгляду якої є встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку.

Помилковим також є посилання ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги його пояснення, які були викладені у запереченнях та наявні в матеріалах справи з огляду на те, що в даних поясненнях ОСОБА_1 також не заперечував того факту, що на вимогу поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. ОСОБА_1 досить детально описав підстави своєї відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що судом першої інстанції правильно було його притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 17.07.2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження своєї невинуватості, ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не надала.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова