3/758/898/21 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Подільського УП ГУ НП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої менеджером ТОВ «Хлібний», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 371344, ОСОБА_1 29 листопада 2020 року о 13 годині 15 хвилин по вул. Сагайдачного, 2/1, площа Контрактова, 4 у м. Києві, допустила роботу кафе «Хлібний», що виразилося у тому, що в приміщенні перебували особи, які пили каву, чим порушила карантин вихідного дня, вимоги пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету міністрів України від 22.07.2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП не визнала та пояснила, що фабула правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 371344, не відповідає пп. 4 п. 15 постанови КМУ. Чинне законодавство України не містить поняття «карантин вихідного дня». ОСОБА_1 є найманим працівником та працює на посаді менеджера в закладі «Хлібний» та не відноситься до суб`єктного складу посадових осіб. В пп. 4 п. 15 Постанови КМУ встановлюється заборона на приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення. Відповідно до інформації із веб-сайту Єдиного державного реєстру, керівником ТОВ «Хлібний» є ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 не є посадовою особою ТОВ «Хлібний», тому в розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП вона не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Крім того, 29.11.2020 р. у закладі «Хлібний» продаж продуктів харчування здійснювався виключно на виніс та доставку, відповідно до встановлених санітарно-епідемічних норм і правил.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних доказів вчинення вказаного правопорушення, зокрема, пояснення свідків, понятих, аудіо-, фото- та відеоматеріалів.

ОСОБА_1 просила долучити до матеріалів справи виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Хлібний».

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, фото, додані ОСОБА_1 матеріали, суд прийшов до висновку, що, відповідно до ст.247 КУпАП, справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 працює на посаді менеджера ТОВ «Хлібний» та не відноситься до суб`єктного складу посадових осіб. Посадова особа - це особа, яка в силу охоплюваної нею посади наділена владними повноваженнями з метою здійснення організаційно-розпорядчих функцій і забезпечення узгодженості в діяльності інших учасників службових відносин. Перебуваючи на посаді менеджера, ОСОБА_1 не наділена будь-якими організаційно-розпорядчими функціями, отже, не може бути притягнена як посадова особа, а тому застосування до неї відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, є безпідставним.

З огляду на пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, у кафе ТОВ «Хлібний» продаж продуктів харчування здійснювався виключно на виніс та доставку, відповідно до встановлених санітарно-епідемічних норм і правил і не порушувалися вимоги Постанови Кабінету міністрів України від 22.07.2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.Г. Зубець