Справа № 357/8/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Узинського відділення Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ДПР 18 №175004 від 26.12.2020 року, громадянин ОСОБА_1 26.12.2020 року о 00:25 год. в м.Узин по вул. Ярослава Мудрого, 57, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, не природна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 26.12.2020 року він дійсно був у м. Узин по вул. Ярослава Мудрого, стояв біля транспортного засобу та чекав на громадянина ОСОБА_2 , тоді як до автомобіля під`їхали працівники поліції, які попросили пред`явити документи та надати можливість оглянути багажник. Після цього, вказали що в нього розширені зіниці, які не реагують на світло, тому звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння і запропонували поїхати до Ставищанської ЦРЛ з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. На його пояснення, що він не керував транспортним засобом та те, що замість одного з очей у нього протез, інспектор не відреагував та склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, зазначив, що під час оформлення відносно нього протоколу протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП свідки були відсутні, однак в подальшому інспектор телефоном викликав свідків, які виявились працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 26.12.2020 року він просив ОСОБА_1 забрати його з міста Узин. Зазначив, що інспектор поліції не зупиняв транспортний засіб ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 ним не керував.

Свідки, які залучались інспектором при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол серії ДПР 18 №175004 від 26.12.2020 року, складений стосовно ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , направлення ОСОБА_1 до Білоцерківської міської лікарні №4 для проведення огляду водія транспортного засобу на з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, Довідку до акту огляду МСЕК серії АВ №0514170 про те, що ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, пенсійне посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності" (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Маліге проти Франції" від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За змістом п.2.5 Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №175004 від 26.12.2020 року в якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Однак, вони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явились, письмові покази надані інспектору в суді не підтвердили.

Громадянин ОСОБА_1 , як і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказують, що інспектор не здійснював зупинку транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 . Сам ОСОБА_1 заперечує сам факт керування зазначеним транспортним засобом та факт перебування у стані наркотичного сп`яніння. Інспектор ОСОБА_6 , який складав протокол серії ДПР 18 №175004 від 26.12.2020 року не долучив до протоколу доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 ., тому у нього був відсутній визначений у п.2.5 Правил дорожнього руху обов`язок пройти в установленому порядку на вимогу поліцейського медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши під час судового розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно з`ясував обставини справи, з`ясував всі обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого, на основі оцінки наявних у справі доказів кожного окремо та у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь