Справа № 163/373/21
Провадження № 3/163/338/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Пойди Г.І.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Овсієнка С.А.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом №0848/20500/20 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП невідомий,

в с т а н о в и в :

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 , слідуючи близько 22:29 години 25.11.2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби в якості водія автомобілем "Опель Зафіра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа нотаріально посвідченого доручення на право користування зазначеним автомобілем, яке нотаріусом канцелярії нотаріальної в м.Перемишль Республіки Польща ОСОБА_2 не посвідчувалось.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своє винуватості не визнав і пояснив, що протягом останніх 5 років проживає в Республіці Польща, перебуває на консульському обліку, та періодично їздить в Україну до своєї родини. Для поїздки, яку він вирішив здійснити 25.11.2020, у своєї знайомої попросив автомобіль, на що остання погодилася та запропонувала скористатися автомобілем "Опель Зафіра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Доручення на транспортний засіб отримав від власника особисто. Хоча сам в нотаріуса присутній не був, однак в достовірності доручення не сумнівався. Крім цього вказав, що неодноразово перетинав державний кордон України на підставі доручення отриманого від власника автомобіля, не будучи при цьому присутнім у нотаріуса, тому був упевнений, що довіреність чинна та засвідчена у встановленому законом порядку. Просив провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Захисник Овсієнко С.А. висловив свою правову позицію про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення та просив провадження в справі закрити.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

Факт подання ОСОБА_1 до митного контролю свідоцтва про реєстрацію автомобіля "Опель Зафіра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , нотаріального доручення, як підстави переміщення ним транспортного засобу через митний кордон підтверджено протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , службовою запискою і по справі не оспорюється.

Згідно із ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, для визнання особи винуватою, серед іншого, підлягає доказуванню наявність в її діях вини як ознаки складу правопорушення.

За обставинами даної справи встановлено і не оспорюється учасниками той факт, що ОСОБА_1 , під керуванням якого автомобіль переміщувався через митний кордон, подав оригінали реєстраційних документів на транспортний засіб. Транспортний засіб не заявлений як викрадений.

Отже, за відсутності повідомлення про викрадення автомобіля, вважається, що власник транспортного засобу передав такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб, ключі та власне сам автомобіль.

Достатніх доказів того, що ОСОБА_1 подав до митного контролю незаконно одержану нотаріально посвідчену довіреність і при цьому мав умисел на переміщення транспортного засобу з приховуванням від митного контролю, по справі не зібрані.

По справі встановлено, що у відповідь на запит Дежмитслужби, Президент Ради нотаріальної Палати в м. Ржешуві вказав, що довіреність від 25.11.2020 не посвідчувалась нотаріусом канцелярії нотаріальної в м.Перемишль Республіки Польща ОСОБА_2 .

Разом з тим, із самої довіреності вбачається, що вона була посвідчена 09.10.2020 року, про це зазначено прописом, а цифрове відображення дати значиться 25.11.2020. Вказані розбіжності дають підстави сумніву, що на запит Держмитслужби правильно було ідентифіковано запитувану довіреність.

Враховуючи зазначені неточності у ідентифікації довіреності та за відсутності офіційних запитів Держмитслужби суд критично ставиться до інформації, що міститься у відповіді Президент Ради нотаріальної Палати в м. Ржешуві.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 03.06.2005 року № 8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку, тобто документів, виданих на основі представлених завідомо неправдивих даних або на основі підроблених документів.

До підроблених документів відносяться, як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Аналізуючи зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил слід дійти висновку, що підставою для його складання слугувала відповіді від Президента Ради нотаріальної Палати в м. Ржешуві та нотаріуса канцелярії нотаріальної в м. Перемишль Республіки Польща, громадянина ОСОБА_4 про те, що доручення на право користування автомобілем від 25.11.2020 останній не посвідчував.

В той же час, митний орган, робить висновок про подання ОСОБА_1 до митного контролю документа, одержаного незаконним шляхом, однак суті такої об`єктивної сторони ні у протоколі, ні у зібраних у справі доказах, не розкрито та не підтверджено, зокрема, не зазначено та не доведено на підставі яких саме представлених ОСОБА_1 завідомо неправдивих даних або ж підроблених документів було посвідчено довіреність на право користування транспортним засобом.

Окрім того, ОСОБА_1 задекларував, що переміщує, транспортний засіб і зазначив усі відомості необхідні для його декларування і довіреність жодним чином не вплинула і по своїй суті не може вплинути на правильність декларування, адже її суть лише підтвердження повноваження особи, тому тут не має місце приховування від митного контролю. При цьому документом, що підтверджує законність цієї особи на володіння транспортним засобом, є реєстраційний документ на цей транспортний засіб і відсутність відомосте про викрадення авто, і таке підтвердження права користування відповідає міжнародним стандартам.

Таким чином, інкримінована ОСОБА_1 об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, у виді переміщення через митний кордон України автомобіля з приховуванням від митного контролю шляхом поданням органу доходів і зборів як підстави для його переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, митним органом не розкрита, не доведена та жодним доказом не підтверджена.

Щодо суб`єктивної сторони вказаного правопорушення, то вона передбачає наявність виключно прямого умислу, тобто винний у скоєнні зазначеного правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Пленум Верховного Суду України у пункті 6 вищевказаної постанови від 03.06.2005 року №8 також роз`яснив, що не можна розглядати як контрабанду дії особи, яка, здійснюючи транзитне перевезення товарів через територію України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Як встановлено у справі, ОСОБА_1 під час проходження митного контролю заявив про переміщення ним автомобіля та подав необхідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію автомобіля "Опель Зафіра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та нотаріальне доручення, однак про те, що останнє отримане незаконним шляхом він обізнаний не був, що також підтверджується його письмовими поясненнями.

Як повідомив представник митниці, повідомлення про кримінальне провадження за ознаками використання завідомо підробленого документа не подавалось таке провадження не порушувалось.

Наведені обставини дають підстави для обґрунтованого сумніву, що ОСОБА_1 мав умисел на приховування від митного контролю переміщеного автомобіля в режимі тимчасового ввезення для мети особистого користування.

За таких обставин вбачаються підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони передбаченого ч.1 ст.483 МК України порушення митних правил, через що провадження щодо нього підлягає закриттю.

Разом з тим, задля усунення сумнівів у праві користування вилученим автомобілем його слід повернути власнику або іншій належним чином уповноваженій ним особі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про порушення митних правил № 0848/20500/20 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 МК України за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучений за цим протоколом автомобіль "Опель Зафіра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , що зберігається Волинською митницею, та свідоцтва про його реєстрацію, що містяться в матеріалах справи, повернути його власнику ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) або іншій належним чином уповноваженій ним особі.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета