КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/1505/20
Провадження № 33/824/380/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Шовкопляс О.П.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Тимошенка Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника Тимошенка В.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 08 лютого 2020 року о 03 год. 30 хв. ОСОБА_1 по автодорозі Н02 391 км керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Тимошенко В.В. просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2020 рокута закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він його пропустив із поважних причин.

Захисник зазначає, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував із її змістом ознайомився 19 жовтня 2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні в матеріалах справи докази, у зв`язку з чим прийняв рішення яке є незаконним та підлягає скасуванню

Так, апелянт звертає увагу на те, що суд, всупереч вимог ст. 268 КУпАП розглянув справи без належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Захисник вказує, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, зокрема вказівка на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у присутності одночасно двох свідків, а також, що до протоколу долучено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Щодо фактичних обставин справи, то апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у присутності двох свідків, а наявні в матеріалах пояснення свідків були складені самими працівниками поліції, крім того вони заповнені різними чорнилами, що свідчить про те, що в них вносились доповнення.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у них відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови, із матеріалами справи останній ознайомився 19 жовтня 2020 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Тимошенка В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 382420 від 08 лютого 2020 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Так, за доводами апелянта протокол про адміністративне правопорушення в присутності одночасно двох свідків не складався.

Для перевірки вказаних обставин суд апеляційної інстанції неодноразово викликав свідка ОСОБА_2 , однак в жодне судове засідання даний свідок не з`явився.

При цьому, суду не вдалось повідомити свідка ОСОБА_3 , оскільки зазначений у поясненнях контактний телефон не є дійсним.

Крім того апеляційний суд неодноразово звертався до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області із вимогою надати до Київського апеляційного суду відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який містить перебіг подій, що вказані у протоколі серії БД № 382420 від 08 лютого 2020 року, який був складений інспектором ВР НН капітаном поліції Коваленком О.П., однак ані відповіді на запит, ані відеозапису суду надано не було.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що наведені протиріччя між показаннями ОСОБА_1 та відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності не давало суду підстав для висновку про його винуватість поза розумним сумнівом.

В той же час інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що докази, на які суд посилався у своєму рішенні, з точки зору достовірності в сукупності з точки зору достатності не давали суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак постанову суду належить скасувати, а провадження закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Тимошенка В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун