КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/9812/21
№ апеляційного провадження: 33/824/5045/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Кордона Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, 10 серпня 2021 року адвокат Кордон В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що суд першої інстанції не дав належну оцінку фактичним обставинам справи, наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до хибних висновків та порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що відсутність підпису особи, що притягується до адміністративної відповідальності в чеку тесту Drager та протоколі про адміністративне правопорушення є безумовною згодою такої особи з його результатами.

Зауважив, що з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала проти проходження нею відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте заперечувала проти результатів проведеного огляду, про що усно повідомила працівникам патрульної поліції.

Водночас, працівниками патрульної поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку з її незгодою з результатами проведеного за допомогою алкотестеру Drager тесту.

Крім того зазначив, що судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи щодо проведення огляду на стан сп`яніння, а саме визнано належним доказом результати огляду за допомогою алкотестеру Drager, проте залишено поза увагою факт повторного використання одноразового мундштука (трубки) для газоаналізатора та необхідність здійснення декількох спроб видиху в такий мундштук (трубку), що на думку скаржника не відповідає інструкції щодо використання зазначеного пристрою.

Щодо відеофіксації проведеного огляду зазначив, що судом першої інстанції прийнято відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції як доказ, хоча такий відеозапис не є безперервним, а також фрагментарність відеофіксації не дозволяє встановити фактичні обставини справи та хронологію подій.

Відносно порушення норм процесуального права зазначив, що суд першої інстанції під час розгляду справи вийшов за межі своїх повноважень та самостійно змінив фактичні обставини шляхом їх хибного тлумачення, оскільки суд першої інстанції взяв на себе функцію збирання доказів, чим порушив принцип змагальності сторін.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Кордон В.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в ній та просили її задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 , порушила п. 2.9а ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, квитанцію приладу «Drager Alcotest 6820» від 04 травня 2021 року тест № 3526 з результатом 1.88‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розпискою ОСОБА_2 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу марки «Infiniti QX 30», н/ НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4, письмовими поясненнями свідків від 04 травня 2021 року, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції № АА00993, № АА00997, записаними на DVD диск. (а.с. 1-8).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 202441 від 04 травня 2021 року ОСОБА_1 о 23 год. 20 хв. в м. Києві по проспекту Соборності, керуючи транспортним засобом марки «Infinity QX30» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6820 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 3526. Результат огляду становить 1.88‰, чим порушила п. 2.9а ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

З письмових пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проходила огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результат якого склав 1.88% (а.с. 7).

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 202441 від 04 травня 2021 року передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- квитанцією приладу «Drager Alcotest 6820» від 04 травня 2021 року тест № 3526 з результатом 1.88‰ (а.с. 2-3);

- актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4-5);

- розпискою про залишення на зберігання транспортного засобу від 05.05.2021 (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідків, в яких вони зазначили, що ОСОБА_1 , у їх присутності пройшла тест на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції №АА 00993, АА 00997, записаними на DVD диск, з яких вбачається, що працівниками поліції проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків за допомогою приладу "Драгер" (а.с. 8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушила п. 2.9а ПДР України, за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з результатами тесту за допомогою приладу "Драгер" та не запропонування їй пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я не приймається судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки зауважень щодо проведеного огляду, будь-яких заперечень щодо проведеного огляду, письмових пояснень із запереченнями проти проведеного огляду та вимогою провести такий огляд в закладі охорони здоров`я протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 202441 від 04.05.2021, матеріали справи не містять.

Щодо посилання скаржника на неодноразове використання працівниками одноразового мундштука (трубки) для проведення відповідного огляду, суд вважає такі доводи необґрунтованими, остільки нічим не підтверджені та не спростовують встановлений працівниками поліції факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленням під час огляду 1.88% алкоголю з допомогою приладу «Drager Alcotest 6820».

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність безперервної відеозйомки працівниками патрульної поліції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції №АА 00993, АА 00997 зафіксований проведений працівниками патрульної поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння та який свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують самого факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, бо її вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів громадського впливу. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАПбезальтернативно у виді основного стягнення установлює штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Отже, таке стягнення свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності встановлених ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в її діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Кордона Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар