Справа № 242/5037/20
Провадження № 3/242/126/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Авдіївка, Донецької області, громадянки України, працюючої продавцем ФОП « ОСОБА_2 », яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 021159 від 18.11.2020 року, зазначено, що 18.11.2020 року о 18 год. 35 хв. ОСОБА_1 , яка є продавцем магазину « 111», за адресою: м.Українськ, вул..Горького, 37, здійснювала реалізацію продуктів харчування без засобів індивідуального захисту(медична маска), чим порушила п.п.1 п.11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст..44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що адміністративне правопорушення не визнає, оскільки маску вона зняла перед закриттям магазину, оскільки вони зачиняють раніше магазин для проведення дезінфекції, але після того як в магазин зайшов покупець, вона наділа маску на обличчя.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Статтею 44-3 КУпАп передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Як вбачається зі змісту протоколу, ОСОБА_1 порушила пп.1 п.11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року.

Проте, як встановлено судом, станом на дату складання протоколу 18 листопада 2020 року постанова КМУ 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції від 13.11.2020 року (діючої станом на 18.11.2020 року) не містила в собі пункту 11, порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , оскільки згідно з постановою КМУ №1100 від 11.11.2020 року зазначений пункт вже було виключено із змісту вказаної постанови.

Тобто, працівником поліції помилково було поставлено у провину ОСОБА_1 пункт 11 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, якого вже не існувало в діючій редакції нормативного акту на момент складання протоколу та посилання на порушення ОСОБА_1 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року є невірним, а тому не може ставитися їй у провину.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд звертає увагу на те, що не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Враховуючи те, що матеріали, які надійшли до суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.36, п.п.1 ч.1 ст.247, ст.284, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду до суду апеляційної інстанції може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Владимирська