Номер провадження 3/229/261/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м.Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., за участю секретаря судового засідання Білик О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та прокурора Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури Карташяна Н.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новгородське, Донецької області, працює лікарем, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

до Дружківського міського суду Донецької області 18 лютого 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 17 від 20 січня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , депутат Олександропільської сільської ради Ясинуватського Донецької області мала змогу своєчасно подати щорічну декларацію за 2019 рік протягом часу з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року включно та виконати дії щодо перевірки заповнення та подання такої декларації на офіційному сайті НАЗК, але всупереч п.п. «б» п.1 ч.1 2 ч. ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин подала вказану декларацію несвоєчасно, а саме 09.06.2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП не визнала та пояснила, що вона неодноразово намагалась заповнити декларацію, але в неї це не виходило. Вона не мала можливості подати декларацію в строк до 01 червня 2020 року, у зв`язку з тим, що працює лікарем і у неї було велике навантаження із-за пандемії. В протоколі не вірно зазначено, що вона є депутатом, оскільки вона працює лікарем. Вважає, що строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчились, просить закрити провадження по справі.

Прокурор просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено у відповідності до вимог чинного законодавства. Вина правопорушника полягає в тому, що вона мала фізичну можливість подати декларацію своєчасно, але зробила це несвоєчасно - лише 09 червня 2020 року.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та думку прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступне.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

У протоколі відносно ОСОБА_1 зазначено, що датою вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП, тобто датою подачі нею декларації за 2019 рік є 09 червня 2020 року.

Суд зауважує, що правопорушення дійсно вчинене ОСОБА_1 09 червня 2020 року, а днем виявлення вчинення правопорушення згідно до протоколу № 17 від 20 січня 2021 року є дата складання протоколу, а саме 20 січня 2021 року,

Так, як адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, дворічний строк з моменту вчинення ОСОБА_1 правопорушення не сплив.

Окрім того, у протоколі № 17 від 20.01.2021 року зазначено, що датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата складання цього протоколу, тобто момент встановлення всіх необхідних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Разом з тим, суд не може погодитися з зазначеним твердженням про дату виявлення правопорушення.

Факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. В той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень , які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Такі правові висновки містяться у Постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 10.07.2020р. у справі № 420/647/19 та від 14.08.2018р. у справі № 166/46/17.

Як вбачається з матеріалів справи, з прокуратури Донецької області надійшло повідомлення щодо вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, до управління стратегічних розслідувань в Донецькій області департаментом стратегічних розслідувань НПУ України (вхідний № 1744) від 04.08.2020 року .

Протокол про адміністративне правопорушення № 17 стосовно ОСОБА_1 був складений лише 20.01.2021 року.

З огляду на встановлені факти, на переконання судді, є помилковим вважати моментом виявлення вчиненого правопорушення момент складання протоколу. Днем виявлення правопорушення слід вважати 04.08.2020 року . Після початку здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, і саме з цього моменту уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Втім, протокол був складений лише 20.01.2021 року.

Основним фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення, є момент його виявлення, а збирання доказів на підтвердження адміністративного правопорушення не відтермінує початку цього строку. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

Разом з тим, суд вважає,що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 17 від 20.01.2021 року, та зібраними матеріалами справи.

ОСОБА_1 не заперечує проти факту несвоєчасного подання декларації, але вказує на те, що не мала такої можливості своєчасно подати декларацію, що обумовлено введенням карантину на території її проживання.

ОСОБА_1 зазначає, що суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону,

або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього

Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-

обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання

такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Проте не надає доказів, що існували обставини неперебоної сили у зв`язку із встановленням карнтину на території її проживання, тобто не доводить, що дійсно не мала можливості подати вчасно декларацію, що було зпричинено дією карантинних обмежень.

Відповідно послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" ОСОБА_1 за період з 01.06.2020 року до 09.06.2020 року вперше здійснила дії для створення декларації лише 09.06.2021 року. Отже встановлено, що спроби подати декларацію вчасно відсутні.

Дослідивши обставини справи та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на підставі закінчення строків, передбачених статтею, можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, із підстав, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 172-6 ч.1, 247, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя : А.Л. Гонтар