Справа№464/382/21
пр.№ 3/464/401/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, проживає у АДРЕСА_1 , працює водієм АТП №1, ІПН НОМЕР_1 , -

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,

встановив:

На розгляд Сихівського районного суду м. Львова скеровано протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 151484 від 25.12.2020 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Згідно такого останній 25.12.2020 о 17.00 год у м. Львів, вул. Стрийська 45а керуючи транспортним засобом автобусом марки Електрон-А 18501 д.н.з. НОМЕР_2 здійснював регулярні перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті у режимі маршрутного таксі №3а сполученням пл. Різні-ТУ-Ашан-Кінг Крос в кількості більшій 31 (тридцять один) сидячого пасажира, що передбачена технічними характеристиками транспортного засобу вказаною у технічних документах транспортного засобу чим порушив п.п. 10 п.2 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та впровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялася належним чином, клопотань по відкладення не направляла, а тому відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП вважаю можливим розглядати справу у її відсутності.

Разом з тим, на адресу суду адвокатом Петришин В.М. згідно ордеру про надання правової допомоги серії ВС № 1054722 клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП, так як в ньому відсутні дані про свідків. Крім того до протоколу не долучено відео з бодікамер, однак у протоколі зазначено що таке долучається до матеріалів справи. Крім того вказав, що він є водієм, не є суб`єктом господарювання, що здійснює перевезення пасажирів. До матеріалів справи не долучено докази про те, що він здійснював перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі. Крім того, другий примірник протоколу йому вручено не було, про що свідчать дані, що від підпису він відмовився.

Ознайомившись із письмовими запереченнями, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Так, КУпАП доповнено вказаною статтею у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 року.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому, ст. 29 вказаного закону передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211, на всій території України з 12.03.2020 року по 22.05.2020 року встановлено карантин із введенням ряду обмежень.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 22.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами згідно Постанови КМУ № 956 від 13.10.2020 дію карантину продовжено на всій території України з 01 серпня 2020 року до 31грудня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року від 09 грудня 2020 р. № 1236 запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Так, згідно п.п. 10 п. 2 вказаної постанови на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

З цього слідує, що доказуванню підлягає фак перевезення пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, інспектором поліції надано протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 було доручено керувати транспортним засобом автобусом марки Електрон-А 18501 д.н.з. НОМЕР_2 , та те, що він є перевізником.

Крім того, із матеріалів справи не можливо встановити технічні характеристики транспортного засобу в частині кількості місць для сидіння, оскільки до справи не долучені реєстраційні документи на цей транспортний засіб, у зв`язку із чим не представляється можливим визначити граничну кількість пасажирів, допустиму для перевезення громадським транспортом.

Одночасно, не встановлено загальну кількість пасажирів, котру перевозив ОСОБА_1 25.12.2020.

Положеннями ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатній доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки не містить дані про те, з яких джерел інспектор поліції встановив технічні характеристики транспортного засобу

З огляду на вищевикладене, судом також не встановлено факту здійснення перевезення ОСОБА_1 пасажирів транспортним засобом автобусом марки Електрон-А 18501 д.н.з. НОМЕР_2 за маршрутом у режимі маршрутного таксі, у кількості, що перевищує граничну допустиму згідно Постанови КМУ № 1236, оскільки не здобуто доказів допустимої кількості пасажирів в частині кількості місць для сидіння згідно технічних характеристик транспортного засобу, у зв`язку із чим вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП та керуючись ст.284 КУпАП,-

постановив:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.