ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/664/21 Номер провадження 33/814/684/21Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М. І. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новосанжарського районного суду області від 09 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Новосанжарського районного суду області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 18 квітня 2021 року о 01 год. 12 хв. в с. Руденківка по вул. Дачній, керував мотоциклом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає недоведеною обставину керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, суд першої інстанції зазначив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245926 від 18 квітня 2021 року, наданим відеозаписом, письмовими поясненнями свідків, визнавши зазначені докази допустимими і такими, що відповідають обставинам справи.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Положення КУпАП не регламентують порядок оцінки доказів на предмет їх допустимості, а тому, з урахуванням принципу аналогії права, можуть бути застосовані положення ст. 86 КПК України.

Стаття 86 КПК України визначає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У ході дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського було встановлено, що екіпажем патрульної поліції було зафіксовано особу, яка керувала транспортним засобом мотоциклом KAWASAKI-NINSA 300 д.н.з. НОМЕР_1 , який проїхав повз патрульний автомобіль, незважаючи на ввімкнені проблискові маячки. В подальшому екіпаж патрульної поліції прослідував за водієм мотоциклу, який заїхав у двір приватного будинку. Після чого патрульними поліцейськими було без попереднього встановлення правового статусу зазначеного об`єкта права власності, його власника та отримання його дозволу, зайшли на територію домоволодіння. Під час спілкування із особою водія на території приватного домоволодіння поліцейськими було виявлено від особи характерні ознаки перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. За результати вказаних дій складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 30 Конституції України та стаття 13 Кримінального процесуального кодексу України, вказують, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 38 Закону України «Про Національну поліцію» визначає перелік підстав, які можуть уповноважити працівників національної поліції проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, до яких законом не віднесено таку підставу, як переслідування особи, яка могла вчинити адмінстративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд зважає, що встановлюючи факт наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, працівники патрульної поліції діяли поза межами своїх процесуальних повноважень, а тому будь-які подальші дії, пов`язанні із складенням протоколу за наслідками виявлення вказаного факту і складені за їх результатами докази не можуть бути визнані судом допустимим.

Отже, апеляційний суд не вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245926 від 18 квітня 2021 року та письмові пояснення свідків отримані та складені не у встановленому законом порядку, а тому є недопустимими, і керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд тлумачить на його користь, і вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є необґрунтованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новосанжарського районного суду області від 09 листопада 2021 рокускасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця