Справа № 562/361/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Ємельянова Л.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

03 лютого 2021 року на розгляд Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 341520 від 26.01.2021р. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню для дооформлення з наступних підстав.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 341520 від 26.01.2021р. зазначено, що 20 січня 2021 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 341520 від 26.01.2021р. додано постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області №562/246/20 від 22 квітня 2020 року, з якої вбачається, щоОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежено усним зауваженням.

Постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення за ст.173-2 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 протягом року не було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст.173-2 КУпАП, його дії невірно кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено застосування судами України практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, статею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

За приписами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Однак, в порушення наведених вимог у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 341520 від 26.01.2021р. не заповнена графа "свідки" (відсутні відомості про свідків: не вказано прізвища, імена та по батькові останніх, місця їх проживання), тоді як до протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_3 як свідка вчинення даного адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Вказані обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи та вирішити справу у точній відповідності із законом, що є підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 для належного оформлення.

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з урахуванням вимог ст.38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 221, 256, 278, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП - повернутивідділенню поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

С у д д я