справа № 208/740/21
№ провадження 3/208/779/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Похваліта С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з 02 лютого 2021 р. знаходиться протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення АА 073377 від 14.01.2021 р. слідує, що, 14.01.2021 р. об 16.30 год. в м. Кам`янське проспект Т.Шевченка,7 в магазині «Комфі» здійснював торгівлю товарами, які не відносяться до засобів зв`язку та був вільний доступ до інших товарів, а саме: не відгородили стрічкою чим було порушення п.3 п.п.4 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р. будучи заступником керуючого з торгівельних процесів ОСОБА_1 прийняв відвідувачів та здійснив продаж товарів, що не відносяться до засобів зв`язку, чим порушив п.3 п. п. 4 постанови КМУ 1236 від 09.12.2020 р., передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до протоколу долучене письмове заперечення в якому вказує, що протокол не містить вказівки на обставини та докази, які їх підтверджують, що відсутні підстави притягнення його до відповідальності, у зв`язку з чим вважає відсутність складу адміністративного правопорушення крім того під час складання протоколу до уваги не взято, що він не є суб`єктом, який може бути притягнений до адміністративної відповідальності, тому просить закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення, письмові заперечення ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, згідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Згідно із ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.3 п.п.4 Постанови КМУ №1263 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом;

Тобто, слід зазначити, що суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є виключно суб`єкти господарювання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, до протоколу серії АА № 073377 від 14.01.2021 року долучено лише: письмове пояснення свідка ОСОБА_2 яка вказує, що вона 14.01.2021 р. відвідувала магазин «Комфі» за адресою м. Кам`янське пр. Т.Шевченка,7 з метою придбання подарунку.

Складено протокол за ч.1 ст.44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , але вони ніяким чином не підтверджують вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, та не доводять вини у його вчиненні. Оскільки вимоги Постанови № 1236 не порушуються, магазин здійснює діяльність з торгівельного обслуговування населення виробами медичного призначення, засобами гігієни, побутової хімії, засобами зв`язку, а також з адресної доставки замовлень

Крім того державні органи можуть обмежувати підприємницьку діяльність тільки в умовах надзвичайного стану. Розуміючи, що заборона пов`язана з карантином і слідуючи правилу, що державні органи зобов`язані діяти виключно в рамках закону, вбачається лише єдина можливість обмежити таку підприємницьку діяльність в порядку ст.29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Ця правова норма закріплена в ст.64 Конституції України, в якій зазначено, що обмеження конституційних прав, зокрема права на свободу підприємницької діяльності , можливі тільки в умовах воєнного або надзвичайного стану. В України не ведено воєнного або надзвичайного стану, тому не можуть бути встановленні обмеження щодо підприємницької діяльності.

Жодних інших беззаперечних та неупереджених доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не долучені: відсутні відомості що саме ОСОБА_1 являється суб`єктом підприємницької діяльності, уповноваженим припиняти роботу закладу (посадова інструкція тощо).

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Похваліта С. М.