Провадження № 3/742/1136/21
Єдиний унікальний № 742/4008/21
Постанова
13 грудня 2021 року м. Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участі секретаря судового засідання Голушко А.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького управління Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживаття та реєстрації: АДРЕСА_1 , фізична-особа підприємець, за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №7 від 21.10.2021 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: 20.10.2021 в магазині «Транзит» не дотримуються вимог протиепідемічних заходів під час карантину, а саме: п. 1 не проводиться температурний скринінг, п. 2 не організоване місце для обробки рук, п. 5 не нанесене тимчасове маркування біля місць потенційного скупчення людей, п. 8 відсутні паперові рушники та рідке мило, порушується періодичність вологого прибирання в приміщеннях та контактних поверхонь з використанням миючих та дезінфікуючих засобів, не організовано збір засобів захисту, чим порушила вимоги ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала повністю та зазначила, що виявлені недоліки нею повністю усунені, просила суворо не карати, так як щиро кається, магазин дає не великі прибутки, які можуть бути неспівмірні із сумою стягнення, яке може бути на неї накладено.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.
Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно, доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Постанова № 1236).

Відповідно до вимог п. 4 Постанови № 1236, Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року № 17 затверджено «Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (СОVID-19)» (далі - Постанова №17) .

Дана постанова винесена відповідно до статті 40 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", на виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211.

Згідно пункту 1, 5 та 8 Постанови №17 перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам, повинне бути нанесене відповідне тимчасове маркування, суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується недотримання вимог протиепідемічних заходів.

Щодо порушень зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення №7, які інкримінуються ОСОБА_1 , а саме відсутність температурного скринінгу, маркування та паперових рушників, відсутність місця для обробки рук, відсутність тимчасового маркування біля місць потенційного скупчення людей, порушення періодичності вологого прибирання в приміщеннях та контактних поверхонь з використанням миючих та дезінфікуючих засобів, то наявність даних порушень підтверджується Актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 20.10.2021 року, протоколом про адміністративне правопорушення №7, а також поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

Аналізуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.43-3 КУпАП.

За таких обставин вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.43-3КУпАП.

Згідно зі ст.33 КУпАП стягнення за адмінправопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.34 КУпАП, суд визнає обставиною, що пом`якшуює відповідальність ОСОБА_1 матеріальний стан, щире каяття.

Відповідно до ст.35 КУпАП, судом обставин, що обтяжують відповідальність не виявлено.

Статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Малозначними правопорушеннями є такі діяння, які не становлять великої суспільної шкоди, не спричинили або не могли спричинити значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Враховуючи особу правопорушника, яка порушила умови карантину вперше, порушення не потягли за собою негативних наслідків, характери скоєного нею правопорушення, який є неспівмірним із застосованим стягненням, яке передбачено ст. 43-3 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до частини другої статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст..22, 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО