ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 388903 від 03.10.2021 р., зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 03.10.2021 р. приблизно о 15 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного та економічного характеру відносно батька, а саме: сильно кричала та вимагала гроші, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнала та пояснила, що 03.10.2021 р. приїхала додому після поїздки до Німеччини, навчається на стоматологічному факультеті в університеті ім. О.О. Богомольця на контракті, який по Ѕ оплачують її батьки. Зазначила, що батько повернувся додому у поганому настрої, вона на нього не кричала та грошей не вимагала. Між батьком та її матір`ю стався конфлікт, який вона намагалась вгамувати, викликавши поліцію, однак протокол було складено на неї.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 03.10.2021 р. прийшов додому з городу, звідки приніс кавун та яблука, тільки він зайшов до квартири, донька почала на нього кричати, вимагати гроші, почався конфлікт, дружина почала його бити бутилкою, у відповідь він її штовхнув.

За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що являється матір`ю ОСОБА_1 , зазначила, що 03.10.2021 р. вона попросила чоловіка придбати продуктів, оскільки з Німеччини повернулась їхня донька, а чоловік приніс додому яблука з городу, через що між нею та чоловіком виник конфлікт, у ході якого він її штовхнув та вона впала, донька за неї заступилась. Пояснила, що нецензурною лайкою на адресу батька донька не кричала, грошей в нього не вимагала.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для судового провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Фактичними даними (статті 251 КУпАП) є, зокрема, такі докази, що містять сліди та/або підтверджують їх виникнення за певних обставин, інші джерела і види доказів, що забезпечують можливість дійти висновку про вчинення адміністративного правопорушення.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Між тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, сукупність яких, зокрема і поза розумним сумнівом, могла б вказувати на вчинення ОСОБА_1 умисного домашнього психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_1 .

Пояснення учасників справи є взаємовиключними і не дають суду дійти висновків у тому, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке визначена у частині 1 статті 173-2 КУпАП.

Таким чином, сукупність наведених доказів, які судом проаналізовані та піддані оцінці, дають підстави прийти до висновків, що органом, який склав протокол, не доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 173-2, ст. ст. 248, 249, 251, 252, 276-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: К.С. Застрожнікова