КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/5692/20
Провадження № 33/824/385/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Кравченко Л.М.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Дуля Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

за участю захисника Дуля Т.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень.

Відповідно до постанови, 20 жовтня 2020 року об 11 год. 03 хв., в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 приймала відвідувачів перукарні «ІНФОРМАЦІЯ_2», чим порушила вимоги Постанови Кабінеті Міністрів України № 641 та протоколу № 17 Васильківської ПНБ НС від 18 жовтня 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник Дуля Т.В. просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2020 рокута закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що жодний наявний в матеріалах справи доказ не підтверджує того, що саме ОСОБА_1 здійснювала прийом відвідувачів, як зазначено у протоколі та в оскаржуваній постанові.

Захисник також звертає увагу на те, що суд першої інстанції притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як посадову особу - директора перукарні, в той час, як протокол про адміністративне правопорушення складений на фізичну особу-підприємця.

Крім того, апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює свою діяльність у перукарні за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як за вказаною у протоколі адресою здійснюють свою діяльність інші фізичні особи-підприємці зокрема і ОСОБА_2 , на пояснення якої у своїй постанові посилається суд.

Як зазначає захисник, в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, які саме правила були порушені та яким нормативно-правовим актом ці правила було встановлено.

Заслухавши пояснення захисника Дуля Т.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За доводами, викладеними в апеляційній скарзі, захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в перукарні за адресою АДРЕСА_2 вона підприємницьку діяльність не здійснює і взагалі до цієї перукарні жодного відношення не має.

Наведені доводи апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки вони не ґрунтуються на доказах, досліджених під час розгляду справи в суді першої інстанції, яким суд дав належну оцінку.

Крім того, нових доказів на спростування висновку суду про винуватість ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи не здобуто.

В той же час постанова суду містить належні та достатні мотиви прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_1 .

Відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП, відповідальність за цією нормою закону настає вразі порушення щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Беручи до уваги те, що наведена норма закону є бланкетною, суд вірно послався у своєму рішенні на ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", Постанову Кабінету Міністрів України № 211, якою введено карантин на усій території України, п. 15.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 641, відповідно до якої на території регіону, на якій установлено "червоний" рівень епідемічної безпеки серед іншого заборонено приймання відвідувачів закладами побутового обслуговування населення, а також рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яким з 19 жовтня 2020 року на території міста Василькова встановлено "червоний" рівень епідемічної небезпеки.

Судом встановлено, що в період дії заборони перукарня, яка розташована у АДРЕСА_2 приймала відвідувачів, що підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксовано як перукар ОСОБА_2 обслуговує відвідувача. За письмовими поясненнями останньої директор закладу попереджала про "червону" зону, однак сказала, що можна працювати до наступного понеділка. Її пояснення підтверджуються відеозаписом з камери поліцейського, на якому також зафіксовано, як у перукарні ОСОБА_1 запитувала поліцейського на підставі якого рішення він проводить перевірку, повідомила, що до її відома не доводили про те, що у Василькові встановлено "червоний" рівень епідемічної безпеки, що у неї працюють десять перукарів. У своїх письмових поясненнях вона зазначила: "20 жовтня 2020 року моя перукарня відкрилась в 08:00 тому, що мене не попередили про те, що в період червоної зони карантину не може працювати перукарня".

Наведені докази свідчать про те, що ОСОБА_1 , яка є фізичною особою підприємцем організувала роботу перукарні за адресою АДРЕСА_2 , а саме приймала відвідувачів в період дії заборони.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не спростовує наданий апеляційному суду витяг з Реєстру платників єдиного податку, де податкова адреса суб`єкта господарювання зазначена АДРЕСА_1 , а в графі "місце господарювання" вказано - по Україні. Отже місце господарювання не обов`язково повинно співпадати з податковою адресою.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що судом розглядається справа в межах висунутого особі обвинувачення.

Беручи до уваги те, що диспозиція ст. 44-3 КУпАП не передбачає спеціального суб`єкта відповідальності як фізична особа підприємець чи службова особа, суд у даному провадженні не повинен встановлювати факт ведення ОСОБА_1 господарської діяльності в розумінні ст. 3 Господарського кодексу України.

В той же час наведеними доказами встановлено, що вона організувала роботу перукарні, а саме прийом відвідувачів в період дії заборони, незалежно від того в якому статусі вона на той час перебувала - чи як директор, чи як суб`єкт господарювання.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, вмотивованим, таму немає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Дуля Т.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун