П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління Національної поліції в Закарпатської області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , працюючої вихователем ЗДО № 21 «Ластовічка» м. Ужгород, за ч.1 ст.173-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 000220 від 03.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 в період часу 2019-2020 років, будучи учасником освітнього процесу, а саме: вихователем, вчинювала булінг відносно малолітніх осіб, який полягав у психологічному та психічному насильстві, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-4 КУпАП.

Постановою суду від 15.01.2021 матеріали адміністративної справи були направлені до Головного управління Національної поліції в Закарпатської області для належного оформлення, так як протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 000220 від 03.12.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: не містить відомостей щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, конкретну дату /час/ вчинення адміністративного правопорушення, в тексті протоколу не вказано вихователем якого саме освітнього закладу працює особа, яка притягається до відповідальності, не зазначені малолітні особи, які є потерпілими /жертвами булінгу/, яким саме чином була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілим. Також не зазначено прізвища, адреси свідків, їх номери телефонів або інших засобів зв`язку. Встановлено строк для виконання постанови суду до 25.01.2021 року.

На виконання постанови 09.02.2021 року до суду надійшов рапорт начальника СЮП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Варги Т., в якому вказано, що додаткових доказів, свідків чи очевидців правопорушення, окрім вже встановлених, не зібрано. Вважає, що суддею не враховано наявність в матеріалах справи переліку малолітніх потерпілих; у поясненнях їх батьків містяться відомості щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, конкретна дата та час адміністративного правопорушення, вихователем якого саме закладу працює ОСОБА_1 та яким саме чином була заподіяна шкода малолітнім особам. Наявність свідків не є є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Горват І.І., 12.02.2021 року надіслав до суду письмові пояснення, просить закрити провадження в порядку п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Наголошує, що в контексті ст. 251 КУпАП саме протокол про вчинення адміністративного правопорушення є тим доказом, що встановлює факт вчинення адміністративного правопорушення, а докази, що додаються до протоколу, мають спростувати чи підтвердити встановлені протоколом факти. Матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Просив розглянути справу без участі сторони захисту.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом на виконання вищезазначених вимог вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно статі 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

При цьому, булінг може проявлятись у вигляді психологічного тиску (образи, приниження, погрози, ігнорування тощо) та фізичних знущань (удари, поштовхи, принизливий фізичний контакт, побиття та інше).

Психологічне цькування - насильство, пов`язане з дією на психіку, що наносить психологічну травму шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість. До цієї форми цькування можна віднести: - вербальне цькування, де знаряддям слугує голос (образливе ім`я, з яким постійно звертаються до жертви, обзивання, дражніння, зведення наклепів, поширення образливих чуток та ін.); - образливі жести або дії (наприклад, плювки в жертву або в її напрямку); - залякування (використання агресивної мови тіла й інтонації голосу для змушення дитини робити чи не робити щось), та інше.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про освіту" типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суддя вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

За приписами положень КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, викладеної у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Швидка проти України» та інші) адміністративні правопорушення за своєю правовою суттю є кримінальними правопорушеннями, а тому і провадження у цих справах повинне проводитись за правилами, передбаченими для кримінальних правопорушень. Із урахуванням викладеного необхідно зробити висновок, що сутність правопорушення, яка викладається у протоколі про адміністративне правопорушення, фактично є обвинуваченням у вчиненні діяння кримінально-правового характеру, висунення якого викликає у особи необхідність здійснення захисту. В зв`язку із цим до висунутого обвинувачення як нормами кримінального процесуального закону, так і нормами адміністративного законодавства висуваються певний ряд вимог, в тому числі і щодо конкретності цього обвинувачення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 000220 від 03.12.2020 року, суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі:

- не міститься відомостей щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, конкретну дату /час/ вчинення адміністративного правопорушення;

- в тексті протоколу не вказано вихователем якого саме освітнього закладу працює особа, яка притягається до відповідальності;

- не зазначені конкретні малолітні особи, які є потерпілими /жертвами булінгу/;

- відсутнє зазначення конкретних дій особи, яка вчинила булінг, часу та способу вчинення таких дій і наслідків, які виникли для потерпілої особи в результаті цих дій;

- не вказано, які конкретні наслідки викликали вказані дії у потерпілих; не зазначено, чи завдано шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілих діями чи така шкода заподіяна не була;

- не надано доказів про систематичність характеру діяння, не вказано до дату виявлення правопорушення.

Вищевказані недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу, є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, що в свою чергу позбавляло можливості достовірно встановити обставини правопорушення, а тому постановою суду від 15.01.2021 р. адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-4 ч.1 КУпАП повертався для належного оформлення до Головного управління Національної поліції в Закарпатської області. Вимоги постанови суду від 15.01.2021 виконано не було.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-4 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.173-4,247,251,252,266,283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 173-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , працюючої вихователем ЗДО № 21 «Ластовічка» м.Ужгород, за ч.1 ст.173-4 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Голяна О.В.