ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 Справа №607/11620/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що поступили з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки Гана, жителя АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 201076 від 26.06.2021 року вбачається, що 26.06.2021 року о 22 год. 15 хв. громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_1 , на перехресті автодоріг Р-39 та Р-41, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запас алкоголю з порожнини рота, порушення мови,поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Адвокат Дубовий А.М., який діє в інтересах захисту ОСОБА_3 , пояснив, що його довіритель знаходить за межами країни та просить розгляд справи проводити без його участі, про, що надав відповідну заяву, щодо порушення ОСОБА_4 вимог ч.1 ст. 130 КУпАП заперечив, то просив суд закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення. Крім цього адвокат Дубовий А.М. надав письмові заперечення в яких зазначено: «На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває справа № 607/11620/21 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі «КУпАП»).

Ознайомившись із матеріалами справи № 607/11620/21 вважаю за доцільне надати Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

З метою належної реалізації прав, наданих законодавством України ОСОБА_6 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне надати Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області це заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Після ознайомлення з матеріалами справи № 607/11620/21 мені, як захиснику Амоаха Е., стало відомо, що доказами, які наче б то підтверджують вчинення ним адміністративних правопорушень, є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 201076 від 26.06.2021 р. (далі «Протокол від 26.06.2021 р.»);

- відеозаписи із портативних відеореєстраторів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2021 р.;

- рапорт поліцейського Г.В. Сенюк від 26.06.2021 р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що вони не підтверджують вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, за яким складено Протокол від 26.06.2021 р.

Варто зауважити, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами з порушеннями вимог Правил дорожнього руху України (далі «ПДР»).

Відповідно до абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі «ППВСУ № 14»), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, слід зазначить про недопустимість Протоколу від 26.06.2021 р., позаяк він складений з грубим порушенням норм законодавства України.

ОСОБА_7 є громадянином іноземної держави, а саме Республіки Гана.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися послугами перекладача.

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 19 КУпАП а також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06.11.2015 р. (далі «Інструкція № 1376»).

Відповідно до абз. 4 п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

В силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі «Конвенція») кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру та встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі «ЄСПЛ») у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у праві «Гурепка проти України»).

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, зокрема у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже навіть мінімальний розмір стягнення у виді штрафу за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень відповідно до положень Кримінального кодексу України.

За таких обставин, з урахуванням вказаних вище рішень ЄСПЛ, справа № 607/11620/21 підпадає під гарантії ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п.п. «а», «е» ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше має такі права, зокрема, бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього. Якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є громадянином іноземної держави - Республіки Гана та в достатньому обсязі не володіє українською мовою, що підтверджується змістом наявних в матеріалах справи відеозаписах. Наведене свідчить про те, що співробітниками поліції під час оформлення Протоколу від 26.06.2021 р. та інших матеріалів справи лише формально були забезпечені права особи, яка притягається до адмінвідповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 59, 63 Конституції України, обов`язковість забезпечення яких передбачено п. 11 Інструкції № 1376, зокрема, право на захист, виступати рідною мовою та користуватись послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження.

В цьому випадку після встановлення повноважною посадовою особою того, що особа, яка притягається до адмінвідповідальності вільно не володіє державною мовою в достатньому обсязі для свого належного та ефективного захисту, вона повинна була діяти у відповідності з вимогам п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1376.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про залучення при складанні протоколу відносно громадянина іноземної держави, який не володіє української мовою на достатньому рівні, перекладача чи відмови від його послуг особи, яка притягається до адмінвідповідальності, або письмового повідомлення останнього про те, що він вільно володіє українською мовою.

Таким чином, було порушене його право на захист, оскільки неповне розуміння передбачених законом прав та вимог працівників поліції і змісту документів, які ними складались, свідчать про те, що він детально не був проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, а тому і не знав від чого йому захищатись.

ЄСПЛ має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа «Шабельник проти України», рішення від 19.02.2009 р.).

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими було складено Протокол від 26.06.2021 р. та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення істотно порушено та обмежено процесуальні права ОСОБА_3 , в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

За таких обставин та з враховуванням вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, абз. 4 п. 12 Розідлу ІІ Інструкції № 1376, ст. 6 Конвенції, Протокол від 26.06.2021 р. є недопустимим доказом, оскільки отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих законодавством України та міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже внаслідок порушення права особи на захист судом не можуть бути визнані допустимі як докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів цієї справи.

Мої доводи щодо недопустимості Протоколу від 26.06.2021 р. узгоджені із висновками, які були сформовані судами апеляційної інстанції при розгляді справ про адміністративні правопорушення стосовно громадян іноземних держав, протоколи про вчинення адміністративних правопорушень якими складено без залучення перекладача.

Зокрема, такі висновки містяться у:

постанові Апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2016 р. у справі № 607/11218/16-п;

постанові Апеляційного суду Тернопільської області від 13.01.2017 р. у справі № 607/10228/16-п;

постанові Апеляційного суду Тернопільської області від 20.04.2018 р. у справі № 607/2209/18;

постанові Тернопільського апеляційного суду від 16.07.2019 р. у справі № 607/4583/19;

постанові Тернопільського апеляційного суду від 01.10.2020 р. у справі № 607/12209/20;

постанові Тернопільського апеляційного суду від 13.04.2021 р. у справі № 607/1559/21;

постанові Тернопільського апеляційного суду від 29.06.2021 р. у справі № 607/4127/21.

У розумінні положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст. 7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності є також одним із основних принципів діяльності Національної поліції відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є: - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; - забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

З огляду на недопустимість Протоколу від 26.06.2021 р., вважаю що у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже усі письмові докази у справі № 607/11620/21 є недопустимими внаслідок істотного порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення».

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом та правосвідомістю, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку, що вказані пояснення та заперечення сторони захисту є належними та спростовують відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення з додатками, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок №1103).

Зокрема, відповідно до положень ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. «а», «е» ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення щонайменше має такі права, зокрема, бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього. Якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є громадянином іноземної держави - Республіки Гана та в достатньому обсязі не володіє українською мовою, що підтверджується змістом наявних в матеріалах справи відеозаписах. Наведене свідчить про те, що співробітниками поліції під час оформлення Протоколу від 26.06.2021 р. та інших матеріалів справи лише формально були забезпечені права особи, яка притягається до адмін. відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 59, 63 Конституції України, обов`язковість забезпечення яких передбачено п. 11 Інструкції № 1376, зокрема, право на захист, виступати рідною мовою та користуватись послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження.

В цьому випадку після встановлення повноважною посадовою особою того, що особа, яка притягається до адмін. відповідальності вільно не володіє державною мовою в достатньому обсязі для свого належного та ефективного захисту, вона повинна була діяти у відповідності з вимогам п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1376.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про залучення при складанні протоколу відносно громадянина іноземної держави, який не володіє української мовою на достатньому рівні, перекладача чи відмови від його послуг особи, яка притягається до адмінвідповідальності, або письмового повідомлення останнього про те, що він вільно володіє українською мовою.

Таким чином, було порушене його право на захист, оскільки неповне розуміння передбачених законом прав та вимог працівників поліції і змісту документів, які ними складались, свідчать про те, що він детально не був проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, а тому і не знав від чого йому захищатись.

ЄСПЛ має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа «Шабельник проти України», рішення від 19.02.2009 р.).

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими було складено Протокол від 26.06.2021 р. та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення істотно порушено та обмежено процесуальні права ОСОБА_3 , в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.

Отже, працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що даний адміністративний матеріал було оформлено із поршням законодавчо встановленої процедури, а тому провадження у цій справі слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 8, 62, 129 Конституції України, 7, 9, 23, 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій