Провадження № 33/4820/736/21
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , працює в ХКП «Електротранс», водій тролейбуса,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 09 листопада 2021 року о 08 год 30 хв в місті Хмельницькому на вулиці Інститутській, 5, керуючи тролейбусом ЗІУ 9Г д.н.з. НОМЕР_1 була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою та перед початком руху не впевнилась в безпечності і скоїла зіткнення з автомобілем марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював поворот праворуч, чим порушила п.п.10.1, 2.3 б ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Унаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2021 року та прийняти нове рішення, яким ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Уважала, що постанова суду першої інстанції є передчасною та незаконною, такою, що винесена всупереч положенням чинного законодавства.

Зазначала, що суд першої інстанції не надав належної оцінки схемі ДТП, розміщенню транспортних засобів, а отже і застосуванню відповідно до дорожньої обстановки порядку дорожнього руху, визначеного Правилами дорожнього руху України.

Звертала увагу, що водій ОСОБА_2 не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати можливість тролейбусу розпочати рух (виїхати з карману для зупинки), внаслідок чого сталася ДТП.

Окрім того, справа судом першої інстанції розглядалася без неї, вона не змогла належним чином дати свої пояснення та про час і місце слухання справи не повідомлялася у встановленому законом порядку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку потерпілого ОСОБА_2 , приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає підтверджень того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та потерпілий ОСОБА_2 належним чином повідомлялися про розгляд справи судом першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та порушення її права на захист заслуговують на увагу.

За таких обставин постанова судді є необґрунтованою і такою, що суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Уважаю, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд оцінює сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, що дають підстави для прийняття відповідного судового рішення.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, уважаю, що відомості про порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1, 2.3. «б» ПДР, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені апеляційним судом в основу для прийняття остаточного рішення.

Так, схема місця ДТП від 09 листопада 2021 року не відображає повною мірою всіх обставин події.

Відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №414654 від 09 листопада 2021 року теж не можна вважати повнити та достатніми.

У цілому зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення не відображають роль кожного окремо учасника вказаної події.

Виходячи із загальних засад судочинства, суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, і не вправі ухвалювати рішення щодо обставин, які особі не ставились в провину і від яких особа не захищалась.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими п.п.1.3.

Згідно з п.10.1. Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.2.3. «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Окрім того, слід врахувати, що п.17.4. цих Правил передбачає, що в населених пунктах, наближаючись до автобуса, мікроавтобуса або тролейбуса, що розпочинає рух від позначеної зупинки, розташованої в заїзному «кармані», водії інших транспортних засобів зобов`язані зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати можливість маршрутному транспортному засобу розпочати рух.

Пунктом 17.5. передбачено, що водії автобусів, мікроавтобусів і тролейбусів, які подали сигнал про намір розпочати рух від зупинки, повинні вжити заходів для запобігання дорожньо-транспортній пригоді.

Приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не підтверджується наразі наданими доказами.

Зокрема, проаналізувавши докази з точки зору їх допустимості та достатності, також вбачається, що й водій транспортного засобу «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги законодавства, при цьому не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати можливість маршрутному транспортному засобу (тролейбусу) розпочати рух.

Оскільки диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, вона відсилає до норм, викладених у Правилах дорожнього руху України, то зазначення того чи іншого пункту Правил дорожнього руху України у протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, є виконанням вимог ст.256 КУпАП про необхідність зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При розгляді справи по суті, виконуючи вимогу, передбачену ст.245 КУпАП, про вирішення справи про адміністративне правопорушення в точній відповідності з законом, суд не може вийти за межі суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, та самостійно встановити порушення пункту Правил дорожнього руху України.

При розгляді цієї справи суд першої інстанції наведених вище вимог закону повною мірою не дотримався, що призвело до неповного з`ясування її обставин.

Водночас уважаю, що уповноваженими особами підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП не встановлено всіх обставин її вчинення.

Окрім того, слід зазначити, що суд першої інстанції відповідно до вимог закону не має права визнавати особу винною в діянні, яке йому не інкримінується та у вину не ставиться.

Наведені порушення є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні апеляційного суду, зокрема, суд не може самостійно вийти за межі пред`явленого обвинувачення.

Тому постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає скасуванню, а матеріали справи, як неналежно оформлені, для доопрацювання.

Виходячи з положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю забезпечені та відновлені їх права, передбачені ст.ст.268, 269 КУпАП, серед іншого: давати пояснення, подавати докази, тощо.

З огляду на це, за відсутності інших доказів про вчинення ОСОБА_1 , які мають суттєве значення для встановлення наявності чи відсутності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, уважаю, що у справі неможливо прийняти остаточне рішення, через що її слід направити на доопрацювання для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову.

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 передбаченої ст.124 КУпАП направити до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області для доопрацювання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак