Справа №430/272/21
Провадження №3/430/139/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Довжанськ Луганської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , складений за ст. 204-3 ч. 1 КУпАП.

Так ОСОБА_1 13.02.2021 року о 09 год. 00 хв., перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», прямуючи з території України на тимчасово окуповану територію, здійснювала переміщення грошових коштів у розмірі 2 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 13.02.2021 року становить 55 600 грн., чим порушила вимоги п. 2 Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14.07.2020 року за №52 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2020 року за №666/34949, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 204-3 ч. 1 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. А відтак, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Згідно пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 підтвердила факт переміщення нею зазначених в протоколі готівкових коштів, посилалась на те, що їй не було відомо про існування Наказу за №52 від 14.07.2019 року, зазначила, що виявлені у неї 2 000 доларів США є її власністю, вона їх отримала у борг від свого цивільного чоловіка та везла бабусі і дідусю, що мешкають у м. Довжанськ Луганської області.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого і те, що виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться їй в провину; обов`язок доведення провини особи лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості необхідні для вирішення справи. Суть адміністративного правопорушення повинна відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Стаття 280 КУпАП наголошує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 204-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції. Диспозиція цієї статті має бланкетний характер, а тому для встановлення складу адміністративного правопорушення потрібно звернутись до нормативного акту, який регулює такий порядок переміщення товарів.

Спеціальним нормативним актом, який регулює зазначений вище порядок і на який є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення є Наказ за №52 від 14.07.2020 «Про затвердження Переліку і обсягів (вартості/ваги/кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Так пунктом 2 цього нормативного акту встановлено, що фізична особа може переміщувати готівкові кошти з:

- тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях на контрольовані Україною території у сумі, що не перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, без підтверджувальних документів про їх походження, а також у сумі, що перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, за умови погодження переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства;

- контрольованих Україною територій на тимчасово окуповані території у сумі, що не перевищує 50 000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті без підтверджувальних документів про їх походження.

Зі змісту протоколу за №45 від 13.02.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що остання здійснювала переміщення готівкових коштів з контрольованих Україною територій на тимчасово окуповані території у сумі 2 000 доларів США, що складає 55 600 грн. по курсу НБУ станом на 13.02.2021 року.

У якості процесуальних джерел доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 204-3 ч. 1 КУпАП, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, долучено лише письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та матеріали фото фіксації вилучених грошових коштів, а також квитанція банківської установи неналежної якості, яку взагалі неможливо прочитати та ідентифікувати. При цьому будь-яких доказів вилучення грошових коштів та інформації щодо курсу валют НБУ Міністерства фінансів України станом на 13.02.2021 року до матеріалів не надано.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд зазначає, що вказані докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 року за №45 у ОСОБА_1 вилучено 2 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 13.02.2021 року становить 55 600 грн. При цьому не надано до протоколу жодного доказу виявлення та вилучення зазначених грошових коштів у вказаному розмірі із зазначенням кількості купюр відповідним номіналом, із зазначенням серійних номерів купюр (окрім протоколу про адміністративне правопорушення) та фототаблиці, на якій банкноти розміщені так, що не видно чи придатні вони до використання, а саме чи є вони пошкодженими, розірваними або ж надрізаними, чи наявні на банкнотах серійні номери тощо. А відтак, з матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити чи використовуються вилучені банкноти у якості грошових одиниць іноземної держави, а також чи є вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за №45 від 13.02.2021 року та фототаблиці ідентичними.

Окрім того в протоколі про адміністративне правопорушення за №45 від 13.02.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала переміщення грошових коштів в еквіваленті іноземної валюти 55 600 грн. по курсу НБУ на 13.02.2020 року, зазначене більше нічим не підтверджується. В той же час згідно квитанції банківської установи, назву якої неможливо розібрати із-за неякісної копії - на депозитний рахунок зараховано іншу суму 56 688 грн.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, викладену у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_1 13.02.2021 року згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 року за №45 повернути останній.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 40-1, 204-3 ч. 1, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , вилучені у неї 13.02.2021 року грошові кошти згідно протоколу про адміністративне правопорушення за №45 від 13.02.2021 року.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.П. Дьоміна