ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/463/21 Справа № 702/432/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Жежер Ю.М. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 11.07.2021 р. о 00 год. 03 хв. вул.Соборна м.Монастирище керував автомобілем Аudi А4 днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, відеозапис проводився відповідно до ст.251 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною та необгрунтованою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Апеляційні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що винесена постанова про накладення адміністративного стягнення не містить даних, щодо технічного засобу, за допомогою якого чи яких була проведена відео зйомка. Даних, щодо технічного засобу також не містить і сам протокол про адміністративне правопорушення. А тому, посилання як на доказ диск із відеозаписом є безпідставним та незаконним.

Зазначає, що відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її снагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Вказане свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Проте, як зауважує апелянт, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

В судове засідання призначене на 17.12.2021 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засідання, не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Попередньо він також неодноразово викликався в судові засідання, зокрема, 05.11.2021 р. 10.30 год., 26.11.2021 р. 10.30 год., 10.12.2021 р. 10.30 год., однак ОСОБА_1

будучи належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення судового засідання, не з`явився, при цьому направляв суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку зі станом здоров`я.

Однак, апеляційний суд проаналізувавши заяви ОСОБА_1 про неможливість з`явитися до суду та доданого до них копії медичного консультативного висновку, розцінює його таку поведінку, як прояв повного правового нігілізму,який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою. А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі правопорушника ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 викладену в апеляційній скарзі про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема, даними викладеними у протоколі про адміністративне правопорушеннясерії ДПР18 № 399690 від 11.07.202 р., згідно з яким ОСОБА_1 11.07.2021 р. о 00 год. 03 хв. вул. Соборна м. Монастирище керував автомобілем Аudi А4 днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків (а.с.1); даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних, засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 АRBL в присутності двох свідків (а.с, 2); даними відеозапису події, згідно з якого вбачається, що 11.07.2021 р. о 00 год. 03 хв. працівники поліції супроводжують автомобільАudi А4 днз НОМЕР_1 , водій Аudi А4 днз НОМЕР_1 вийшов з транспортного засобу зі сторони відійського сидіння, зачинив автомобіль та намагався залиши місце події. В подальшому даний водій стверджував, що не був водієм транспортного засобу та не керував ним, на неодноразові запитання працівників поліції про те чи згідний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобівDrager Alcotest та в медичному закладі Монастирищенської ЦРЛ, чіткої відповіді не дав, ухилявся від дачі відповіді (а.с. 4, 5).

В судовому засіданні апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис події від 11.07.2021 р. за участі водія Аudi А4 днз СНZ130 ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що останній в присутності двох свідків відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 АRBL так і в медичному закладі. Як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції не встановив ознак склейки чи монтажу при перегляді відеофайлів, а тому доводи апелянта про незаконність суду на посилання дисків з відеозаписом події, як доказ його вини, є безпідставними та свідчать про наміри уникнення його від адміністративної відповідальності.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що судом не з`ясовані обставини адміністративного правопорушення є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко