Справа № 509/229/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 далі КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 443926 від 01.01.2021 року ОСОБА_1 01.01.2021 року приблизно о 14:40 год на автодорозі Н-33 Одеса-Білгород-Дністровськ-Монаші 31 км +800 м керував транспортним засобом «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна річ, нестійка хода та почервоніння очей. В присутності двох свідків пройти тест прибору «Drager» та медичний огляд на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 29.01.2021 року надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, в подальшому з`явився на розгляд справи, про дату якої був повідомлений при складенні протоколу відносно нього. В засіданні 01.02.2021 року свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, заявив клопотання про виклик свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки як вбачається з матеріалів справи, саме на підставі заяви свідків і були викликані інспектори СРПП, також пояснив що алкогольних напоїв перед поїздкою не вживав, не керував автомобілем та навіть не сидів за кермом авто в той час коли працівники поліції зупинилися біля його автомобілю, та під час складання самого протоколу.

15.02.2021 року в судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав пояснення суду, які в подальшому виклав в письмовій формі в яких зазначив, що дійсно, 01.01.2021 року на своєму авто «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_2 рухався з с.Шабо Білгород-Дністровського району до місця проживання в смт Великодолинське, Овідіопольського району Одеської області. При виїзді з с.Шабо ОСОБА_1 прийняв медичний препарат «Валеріану». Під час руху по автошляху с.Затока Білгород-Дністровського району близько 15:00 год. в районі підйомного мосту автомобіль різко занесло і лівою стороною авто зачепило відбійник, який розташований на дві сторони автошляху, внаслідок чого було пошкоджено бампер транспортного засобу, також зазначив, що автошлях в сторону смт. Овідіополь починаючи з в`їзду в с.Затока і до закінчення підйомного мосту рух автотранспорту проходить в одному напрямку, тобто без зустрічної смуги руху. В подальшому ОСОБА_1 продовжив рух в напрямку смт. Овідіополь, але доїхавши до населеного пункту Овідіополь зупинився на обочині з правої сторони, оскільки в автомобілі почалася підніматися температура нагріву двигуна. Коли ж він стояв на обочині, біля нього зупинився автомобіль, підійшов незнайомий чоловік та запропонував допомогу, в зв`язку з поганим самопочуттям та хвилюванням через несправність авто, ОСОБА_1 погодився на його пропозицію та передав ключі від транспортного засобу, сам пересів на пасажирське сидіння, а чоловік по імені ОСОБА_2 сів за кермо та перегнав автомобіль «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_2 через населений пункт до найближчої СТО. З чоловіком по імені ОСОБА_2 , який керував його транспортним засобом ОСОБА_1 не був знайомий, раніше його ніде не бачив. Коли вони виїхали за межі населеного пункту і зупинилися за круговим рухом при виїзді з смт. Овідіополь, через деякий час до них під`їхали працівники поліції та почали складати адміністративний протокол, по факту освідування на предмет вживання алкоголю. Від проходження тесту пристроєм «Драгер» відмовився, пояснив що не керував транспортним засобом, що ключі віддав гр. ОСОБА_3 , який запропонував йому допомогу, коли сталася технічна несправність авто, при цьому він хвилювався, у нього було погане самопочуття внаслідок всіх вищевказаних подій, коли інспектор повідомив про необхідність медичного огляду на стан сп`яніння, також відмовився, оскільки не вбачав в цьому необхідності, ще раз пояснив інспектору поліції, що не керує транспортним засобом, а є пасажиром.

На запитання судді ОСОБА_4 пояснив, що алкогольних напоїв перед поїздкою не вживав, не керував транспортним засобом від смт. Овідіополь, не сидів за кермом авто в той час коли працівники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення, та йому взагалі не було зрозумілим чому працівники поліції зупинилися біля його автомобілю. Також пояснив, що через несправність авто та хвилювання, поїхав додому на маршрутному таксі.

Також ОСОБА_1 зауважив, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт інспектора СРПП, із якого вбачається, що виклик працівники поліції отримали повідомлення від гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) який вказує, що він відібрав ключі у водія, натомість в своїх поясненнях суду він наголошує на тому, що він самостійно надав ключі від авто чоловіку з таким же іменем, ніхто у нього їх не відбирав. Наведені факти, як вважає ОСОБА_1 , свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності. В працівників поліції не було підстав зупинятися біля транспортного засобу та вимагати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Просив суд закрити провадження по вказаній справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Але у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

В вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції зазначив про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і те що від проходження тесту пристроєм «Драгер» та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, що вважає суд є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також як зазначає свідок, він же і заявник по вказаній справі гр. ОСОБА_5 ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, ключі були у нього, автомобіль був припаркований. Свідок зазначає що він відібрав ключі у водія, натомість ОСОБА_1 зазначає, що він самостійно їх надав, коли той запропонував допомогу, та пересів на сидіння пасажира. Тобто факт того, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не керував транспортним засобом підтверджується як показами самого ОСОБА_1 , а також свідка (заявника) по справі в його письмових поясненнях та заяві. На підставі чого інспектором зазначено, що водій керував транспортним засобом на автодорозі суду незрозуміло.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення інспектором СРПП №1 Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Сірота О. до протоколу про адміністративне правопорушення додано: заяву від 01.01.2021 року від імені ОСОБА_5 в якій зазначено, що він викликав працівників поліції, оскільки вияснив, що водій знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_2 , вимкнув двигун та відібрав ключі до приїзду поліції; пояснення ОСОБА_5 від 01.01.2021 року; пояснення ОСОБА_6 від 01.01.2021 року; пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 01.01.2021 року, а також рапорт інспектора СРПП №1.

Однак, з вищевказаних письмових пояснень гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що складені і заповнені вони однією рукою на заздалегідь заготовлених бланках пояснень зі стандартними заготовленими фразами (формулювання), текст пояснень ідентичний, що викликає у суду обґрунтований сумнів в їх достовірності та обґрунтованості.

Інших належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 не надано, заперечення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовуються.

Крім того, судом за клопотанням ОСОБА_1 були здійснені виклики ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання, шляхом здійснення дзвінків за номерами телефонів, які зазначені в поясненнях свідків, про що свідчать телефонограми з зазначенням дати, часу такого дзвінка та суті повідомлення, оскільки розгляд справи було відкладено на короткий термін з метою недопущення затягування строків розгляду.

На вказану дату жоден свідок до суду не з`явився, також не з`явився і сам заявник ОСОБА_5 , причини неявки суду невідомі.

Суд звертає увагу на те, що письмові пояснення самі по собі не можуть бути використані у якості доведення вини особи у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо рапорту працівника поліції, який додано до протоколу, та в якому ще раз викладено суть правопорушення в відповідності до протоколу, вважаю що він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, про що також дійшов висновку у своїх постановах КАС ВС.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року, № 161/5372/17 від 29.04.2020 року.

Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010- Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3,частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24), юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, в судове засідання свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, не з`явились, вказану подію не підтвердили, вважаю, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, не надано суду переконливих доказів винуватості особи ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є.М. Панасенко