Провадження № 3/161/61/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 04 лютого 2021 року

суддя Луцького міськрайонного суду Крупінська С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 13.11.2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання на 18.12.2020 року, 15.01.2021 року, 04.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився. 18.12.2020 року захисником ОСОБА_1 - Квятковським Р.М. подано заяву про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи у зв?язку з чим розгляд справи було відкладено на 15.01.2021 року. Проте, станом на 15.01.2021 року захисник з матеріалами справи не ознайомився та в судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з?явилися, про причини неявки суд не повідомили.

В судове засідання, призначене на 04.02.2021 року, ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду справи, заявлено клопотання про виклик в суд свідків, повідомлено про знаходження на самоізоляції із підозрою на короно вірусну хворобу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення в матеріалах справи та якщо на момент розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративні правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи обізнаність особи про те, що відносно неї складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, обов?язок порушника добросовісно користуватись належними йому процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Слід зазначити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 13.11.2020 року, ОСОБА_1 визнавав свою вину, просив застосувати до нього найменшу міру покарання, то затягування розгляду справи суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.9а ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.11.2020 року серії ОБ № 173880; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, актом огляду на стан алкогольного сп?яніння, копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.11.2020 року, відеозаписом.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні адміністративного стягнення, суд врахує відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, що є небезпечним для інших учасників дорожнього руху; особу порушника, ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні; а тому вважає, що йому слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні за наступними реквізитами(стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банк отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська