ПОСТАНОВА

іменем України

"14" грудня 2021 р. смт.Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Шовкун В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції №2 Старобільського РУП ГУ Національної поліції в Луганській області у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Міловського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 506102 від 12.11.2021 року, згідно якого, 12.11.2021 року, о 16 годині 40 хвилин, в смт. Мілове по вул. Центра Дружби Народів біля КПВВ водій ОСОБА_1 керував ТЗ SKODA OCTAVIA A5, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці), від усіх форм та методів на виявлення алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, про наслідки відмови попереджений, чим порушив 2.5. ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у протоколі. Повідомив, що від проходження медичного огляду не відмовлявся, а просив провести його у м. Старобільську Луганської області.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП, правовою підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у співробітників поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Виключення становить огляд на стан сп`яніння учасників дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення якого (огляду) є обов`язковим у закладі охорони здоров`я незалежно від наявності ознак сп`яніння та проведення такого огляду на місці (п.8 розділу І Інструкції про порядок № 1452/735МВС).

Так, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження всіх форм та методів медичного огляду на виявлення алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Із системного аналізу ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки має починатися з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого, відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, призводить до недійсності такого огляду.

Таким чином, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється.

Так, працівниками поліції до цієї дії були залучені свідки ОСОБА_2 , яка проживає у місті Донецьк, та ОСОБА_3 , який проживає у місті Торез Донецької області, пояснення яких долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Однак, виходячи з переглянутого відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалу, видно, що поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення у присутності лише ОСОБА_1 , якому неодноразово повторює, що протокол складається за відмову від проходження медичного огляду. Натомість ОСОБА_1 неодноразово протягом відеозапису повторює поліцейському, що не відмовляється від проходження медичного огляду, а просить провести його в лікарні міста Старобільська. Окрім поліцейських та ОСОБА_1 на відеозапису відсутні будь-які інші особи, з чого можна зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності свідків, які вказані у протоколі. При цьому слід відзначити, що із суб`єктивної точки зору стороннього спостерігача здається, що поведінка ОСОБА_1 (вираз обличчя, небажання покинути салон патрульного автомобіля, повторювання, протяжне нечітке вимовляння слів) на цьому відеозаписі, з ймовірністю свідчить про перебування у стані алкогольного або будь-якого іншого сп`яніння.

Окрім того, досліджені матеріали двох відеозаписів, долучених до матеріалів справи, зроблені з перервами, встановити по ним хронологію подій неможливо. Також ці матеріали не містять зображень транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та власне, на них не зафіксовано взагалі, що останній керував транспортним засобом. Прохання ОСОБА_1 пройти медичний огляд у місті Старобільську, яке можна розцінити як заявлене клопотання, працівниками поліції проігноровано, відмова у такому проведенні протягом відеозапису ними не обгрунтовується.

Окрім того, анкетні дані залучених свідків говорять про те, що вони проживають на тимчасово непідконтрольній території України в Донецкій області, що унеможливлює їх виклик та допит у судовому засіданні, про що не могли не знати працівники поліції при їх залученні.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які відповідно до вимог ст.ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

У даному випадку переконливих безпосередніх і належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, а також відмовився у присутності двох свідків від запропонованих усіх видів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, суду не надано.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, за п. 8 «Порядку направлення та огляду», затвердженому КМУ, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відбувається лише в присутності двох свідків, про що вказано також у п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Оглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять ознак ухилення водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Більш того, суду незрозуміла позиція працівника поліції, який при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не обґрунтував відмову у проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у м. Старобільську, на якому наполягав ОСОБА_1 , і тим не менш, продовжив складати протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову водія від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дії працівника поліції у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу чітко врегульовані Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами.

Згідно п. 6 «Порядку направлення та огляду» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Відповідно до вимог п. 8 розділу Інструкції про порядок № 1452/735МВС форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння, однак з матеріалів справи не вбачається, що водій ОСОБА_1 був направлений на такий огляд, а навпаки, фактично був позбавлений цього права.

З огляду на вказане, суд вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься недостатньо підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також не доведено наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме його відмови у проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки на справи про адміністративні правопорушення поширюється кримінальний аспект у розумінні Конвенції, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, тому всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, об`єктивно оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю. Однак обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до п.1 с.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки перед судом достоменно не доведена наявність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Луганського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: В.О. Шовкун