Провадження № 3/644/2445/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 грудня 2021 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Шевченко С.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника директора магазину «Муравей», зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До суду для розгляду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №470441, складений 27.10.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , заступника директора магазину «Муравей» (проспект Архітектора Альошина,15/16, м.Харків), відповідно обставин викладених в якому, 27.10.2021 року о 14 годині 40 хвилин в приміщенні магазину «Муравей» по вул.Бекетова,15/16, в м.Харкові, були виявлені порушення правил карантину: відсутність маркування для черги, відсутність дезинфекційних засобів, відсутність захисних засобів у працівників, вказаним ОСОБА_1 порушила Постанову №17 МОЗ України ГДСЛ від 06.10.2021 року, дії порушника кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення в яких вказала, що не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та обставинами які в ньому викладені, зазначила, що за адресою: пр-т Архітектора Альошина, 15/16, в м.Харкові, розташований магазин будівельних матеріалів «Муравей», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Тракторозаводський ринок Торгівельний майданчик 5». Вказала, що вона, як заступник директора магазину «Муравей» є посадовою особою вказаного Товариства, відомості про неї, як заступника директора внесено до відомостей про Товариство, що містяться в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з визначенням кола її повноважен. Зазначила, що 27.10.2021 року за адресою: пр-т Архітектора Альошина 15/16, в м.Харкові, в магазині будівельних матеріалів «Муравей», який належить ТОВ «Компанія «Тракторозаводський ринок Торгівельний майданчик 5», було складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні неї на тій підставі, що на момент складення протоколу вона перебувала в приміщенні магазину та є посадою особою, а саме, заступником директора вказаного Товариства. Відповідно до обставин викладених в протоколі в магазині будівельних матеріалів «Муравей» були виявлені наступні порушення правил карантину: відсутність маркування для черги, відсутність дезінфікуючих засобів, відсутність захисних засобів у працівників. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що посадова особа, яка склала протокол не лише не вказала, яку саме конкретну норму права було порушено її діями, а взагалі зазначив нормативно правовий акт, який не існує. Так, Постанова №17 МОЗ України приймалася не 06.10.2021р., а 09.05.2020р., а 06.10.2021р. МОЗ України було винесено Постанову №13 «Про затвердження протиепідемічних заходів в закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», але діяльність магазину будівельних матеріалів «Муравей» не має відношення до обмежень зазначених цій постанові, оскільки вказаний магазин не є закладом громадського харчування. Діяльність у сфері громадського харчування не належить до видів економічної діяльності підприємства, про що свідчить перелік видів діяльності за КВЕД, і підтверджується витягом з ЄДР юридичний осіб, фізичних осіб та громадських формувань. ОСОБА_1 вказала, що не допускається притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП на підставі виключно бланкетної норми. Зазначила, що протокол не містить жодних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення. Зауважила, що її обов`язки чітко визначені статутом ТОВ «Компанія «Тракторозаводський ринок торгівельний майданчик 5» та містяться ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно з яким, до її обов`язків належить виконання функцій самопредставництва юридичної особи у всіх провадженнях з правом підписання документів, засвідчення копій, підписання договорів, укладення мирових угод, подання документів для державної реєстрації від імені юридичної особи, а впровадження та забезпечення дотримання в магазині санітарних норм до її обов`язків не входить ні відповідно до вимог статуту підприємства, ні відповідно до вимог положень посадової інструкції. Крім того, коло її повноважень було визначено на загальних зборах засновників Товариства, на якому приймалось рішення про призначення на її посаду заступника директора Товариства. Відтак, в межах своїх повноважень, вона забезпечує виключно правовий супровід діяльності Товариства і не є тією посадовою особою, яка визначає основні напрямки господарської діяльності Товариства, не є відповідальною за рекламу, розміщення товару, розробку стратегії продажу, забезпечення дотримання санітарних норм. Вказала, що забезпечує поточну діяльність Товариста та вирішує всі питання господарського характеру виключно його керівник - директор Товариства, який і несе у відповідності до положень Статуту персональну відповідальність за свої рішення, як керівника підприємства. Посадовою інструкцією заступника директора ТОВ «Компанія «Тракторозаводський ринок Торгівельний майданчик 5», затв.директором ТОВ «Компанія «Тракторозаводський ринок Торгівельний майданчик 5» 25.06.2021р. визначено перелік повноважень заступника директора Товариства та встановлено межі його юридичної відповідальності, яка не виходять за рамки відповідальності, встановленої трудовим законодавством. За такого чітко визначеного кола повноважень у неї немає можливості вчиняти дії, пов`язані з «забезпеченням поточної господарської діяльності Товариства необхідними санітарними засобами». Вказала, що вона не є належним суб`єктом вказаного правопорушення, а у працівника поліції взагалі не було підстав для складання протоколу про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Зазначила, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за даних обставин просила закрити провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено в статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення згідно з приписами ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст.251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Відповідно ч.1 ст.44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення- це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкта; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкта; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення. Безпосередній об`єкт, це встановлені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування правила дотримання карантину. Для цілей статті 44-3 КУпАП рішеннями органів місцевого самоврядування є нормативно-правові акти: рішення сесії місцевої ради, рішення виконавчого комітету місцевої ради. Для цілей цієї статті використовуються наступні нормативні акти як джерела вищевказаних правил: Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб»; Основи законодавства України про охорону здоров`я; Кодекс цивільного захисту України; Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», рішення органів місцевого самоврядування (рішення сесії, рішення виконкому). Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1ст.44-3 КУпАП виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. КУпАП не передбачає дотримання постанов Кабінету Міністрів України, рішення обласних державних адміністрації, однак, виходячи з норм Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» на ці органи покладаються завдання щодо забезпечення захисту населення від інфекційних хвороб. Так, при облдержадміністраціях утворюються та діють комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, які у свою чергу установлюють на території області контрольно-пропускні пункти (карантинні пости). Згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. На територіях, де встановлено карантин, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування надається право: залучати підприємства, установи, організації незалежно від форм власності до виконання заходів з локалізації та ліквідації епідемії чи спалаху інфекційної хвороби; залучати для тимчасового використання транспортні засоби, будівлі, споруди, обладнання, інше майно підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, необхідне для здійснення профілактичних і протиепідемічних заходів, із наступним повним відшкодуванням у встановленому законом порядку його вартості або витрат, пов`язаних з його використанням; установлювати особливий режим в`їзду на територію карантину та виїзду з неї громадян і транспортних засобів, а у разі необхідності проводити санітарний огляд речей, багажу, транспортних засобів та вантажів; запроваджувати більш жорсткі, ніж встановлені нормативно-правовими актами, вимоги щодо якості, умов виробництва, виготовлення та реалізації продуктів харчування, режиму обробки та якості питної води; установлювати особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів; створювати на в`їздах і виїздах із території карантину контрольно-пропускні пункти, залучати в установленому порядку для роботи в цих пунктах військовослужбовців, працівників, матеріально-технічні та транспортні засоби підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, частин та підрозділів центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку. Суб`єкт адміністративного проступку загальний фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеного 27.10.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , заступника директора магазину «Муравей» (проспект Архітектора Альошина,15/16, м.Харків), 27.10.2021 року о 14 годині 40 хвилин в приміщенні магазину «Муравей» по вул.Бекетова,15/16, в м.Харкові, були виявлені порушення правил карантину: відсутність маркування для черги, відсутність дезинфекційних засобів, відутність захисних засобів у працівників, дії порушника кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Диспозиція зазначеної статті є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обовязки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обовязковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції повязане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо порушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В протоколі про адміністративне правопорушення від 27.10.2021 р. капітан поліції посилається на порушення ОСОБА_1 вимог Постанови №17 МОЗ України ГДСЛ від 06.10.2021 року, і дії порушника кваліфікує за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. При цьому, суд зазначає, що Постанова №17 МОЗ України 06.10.2021 року, яка б регулювала протиепідемічні заходи на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) і передбачала впровадження та забезпечення дотримання санітарних норм, жодним повноважним органом не приймалася, тобто вказаний нормативно-правовий акт не існує. Посадовою особою, яка склала протокол, не зазначено інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, які порушила ОСОБА_1

Крім того, не дивлячись на те, що після складання проколу у відношенні ОСОБА_1 вона скористалася правом надання письмових пояснень в яких не погодилася з обставинами викладеними в протоколі та зазначила про відсутність в її діях складу правопорушення, зауваживши, що протокол складений неуповноваженою на те особою, капітаном поліції до матеріалів справи не додано жодного доказу, який би підтверджував обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, як то відеозапис з камери нагрудного відеореєстратору, належним чином оформлені фото, пояснення свідків. Більш того, в протоколі зазначено про відсутність свідків правопорушення і в протоколі у якості додатків зазначений лише рапорт. В матеріалах справи містяться фото, які не оформлені належним чином, з їхнього змісту неможливо зробити висновок коли і ким вони зроблені і яке мають відношення до обставин викладених в протоколі, в додатках до протоколу вони не вказані.

Також, особою якою складено протокол про адміністративне правопорушення не додано до протоколу посадової інструкції ОСОБА_1 , з якої вбачається, що остання є особою до обовязків якої відноситься контроль за дотриманням протиепідемічних заходів на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), впровадження та забезпечення дотримання в магазині санітарних норм, як то контроль за наявністю маркування для черги, дезинфекційних засобів, захисних засобів у працівників.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які помякшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд позбавляється статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.61 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом загальних норм Європейської конвенці їз прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, не доведена та не аргументована, доказів вини останнього не надано, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та спростовуються наданими суду поясненнями ОСОБА_1 є та підтверджені наданими нею доказами. Крім того, нормативно правовий акт на порушення норм якого посилається повноважна особа, яка склала протокол, а саме: Постанова №17 МОЗ України 06.10.2021 року, яка б регулювала протиепідемічні заходи на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) і передбачала впровадження та забезпечення дотримання санітарних норм, жодним повноважним органом не приймалася, тобто вказаний нормативно-правовий акт не існує.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зробив висновок, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.ст. 8, 62 Конституції України, враховуючи, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення не розкриває всіх ознак правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею, та враховуючи відсутність доказів наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 279, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через місцевий суд.

Суддя Шевченко С. В.