Справа № 591/8840/21 Провадження № 3/591/2996/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., при секретарі судового засідання Нанка Ю.О., з участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповал О.О., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ФОП « ОСОБА_3 »,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 902841 від 02.12.2021 року, який складено за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 02.12.2021 року близько 11 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_3 поблизу першого під`їзду вчинила домашнє насильство стосовно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме: висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала, намагалась вдарити сумкою, даними діями завдала психологічного тиску.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що зі своєї сторони не виказувала погроз, нецензурної лайки в сторону колишнього чоловіка, навпаки він в присутності дитини лаявся на неї та вдарив її по голові, в результаті чого вона отримала струс мозку. Тобто, ініціатором конфлікту був ОСОБА_2 і саме вона стала жертвою його протиправних дій 02.12.2021 у вказаний в протоколі час. На підтвердження отриманих тілесних ушкоджень надала в судовому засіданні відповідні докази.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шаповал О.О. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що між ними існує пір про визначення місця проживання дитини, порядок виховання, який розглядається в Зарічному районному суді м. Суми, у зв`язку з чим ОСОБА_1 влаштувала сварку біля його місця проживання, лаялася на нього та погрожувала, намагалася вдарити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, особа несе відповідальність за вчинення домашнього, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно зі ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, зазначену у протоколі, чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08), згідно якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол)

Складений відносно ОСОБА_1 протокол має суттєві недоліки та не відображає всіх істотних ознак правопорушення, зокрема, не містить даних про вчинення останньою дій, які містять обов`язкові ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: не містить жодних відомостей про те, що внаслідок вчиненого діяння була завдана шкода, в даному випадку, психічному здоров`ю потерпілого або могла бути завдана така шкода.

Згідно пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що між нею та колишнім чоловіком відбулась сварка з приводу визначення порядку спілкування з дитиною.

Згідно пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказів того, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство за обставин, зазначених у протоколі серії ВАБ № 902841 від 02.12.2021 року суду не надано. Пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, є протилежними поясненням ОСОБА_2 .

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Натомість, оцінюючи кожен доказ окремо та в їх сукупності, приходжу до переконання, що саме ОСОБА_4 , яка отримала тілесні ушкодження в результаті події, яка мала місце 02.12.2021, та їх спільна з ОСОБА_2 дитина, яка отримала внаслідок події 02.12.2021 неврологічний стрес, є потерпілими. Крім того, 02.12.2021 виданий терміновий заборонний припис їй в той же день, як жертві домашнього насильства.

Отже, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з

Суддя М.Р.Сорока