Справа № 438/1320/20 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 33/811/72/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 18 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою Бориславського міського суду Львівської області від 18 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови відповідено до протоколу серії БД №080090 від 28 вересня 2020 року 28 вересня 2020 року о 23 год. 20 хв. в м.Борислав по провул. Тихийд водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyndai Getz д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бориславського міського суду Львівської області від 18 грудня 2020 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без його участі та його захисника, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 30 грудня 2020 року; скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування покликається на те, що дана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з порушенням права на захист, обставини досліджені неповно, а висновок судді не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд в порушення вимог закону розглянув справу у його відсутності, при цьому, не допитавши в судовому засіданні свідків, які надали письмові пояснення, а тому їх не можна вважати достатнім і достовірним доказом. Вважає, що дана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни виходячи з наступного.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своє неявки суду не повідомив, проте подав 05 лютого 2021 року подав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №080090 від 28 вересня 2020 року 28 вересня 2020 року о 23 год. 20 хв. в м.Борислав по провул. Тихий водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyndai Getz д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №080090, наявні письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28 вересня 2020 року, зокрема останні підтверджують, що водій ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічного засобу «Драгер» та тест показав результат 1,53 % проміле.

Також, з пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановлено, що останній визнав, що 28 вересня 2020 року о 23 год. 20 хв. в м.Борислав по провул. Тихий керував автомобілем Hyndai Getz д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випив три стакани коньяку «Шустов» та бутилку пива.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бориславського міського суду Львівської області від 18 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 18 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич