КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/5454/2021 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Дорошенко В.М.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого зварювальником в ТОВ «Ясенсвіт», жителя АДРЕСА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуВасильківського міськрайонного суду Київської області від 09листопада2021року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнутоз ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Як зазначено у постанові, 23.03.2021 о 21:10 год. в м. Васильків Обухівського району Київської області по вул. Тракторна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 ПДР України так як він будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

В обґрунтування зазначених вимог, ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 23.03.2021 року, він разом з товаришами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобілі «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалися після важкого та виснажливого робочого дня в напрямку свого дому, проте рухаючись по вищевказаному маршруту, автомобіль зламався, а коли він з товаришами вийшли з автомобіля з`ясувати в чому причина, до них під`їхали працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_1 був за кермом та виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння,в подальшомузапропонували йомупройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та стверджували, що за кермом був саме він, в зв`язку з тим, що він не керував вказаним вище транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, на місце події він викликав патрульних по лінії «102» та прибувши на місце виклику, останні в категоричній формі відмовилися відбирати в мене пояснення з приводу цієї ситуації, ОСОБА_1 заявляв, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , також категорично заперечував свою винуватість у вчиненні цього адміністративного правопорушення, проте жодних доказів розмови по приїзду патрульної поліції надати суду не має можливості, так як в стані шоку не відразу зрозумів, що потрібно було проводити фіксацію розмови.

Апелянт також вважає, що оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється), а тому невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле, а отже таким чином, твердження судді про однозначну відмову ОСОБА_1 від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Крім того, апелянт вказує проте, що з наявного у справі відеозапису нагрудної камери працівника поліції, а також із показань свідка вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме приладу «Драгер», проте йоговідмова була мотивована тим, що керувала автомобілем інша особа, при цьому, у разі не проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, згідно ст. 266 КУпАП, на думку ОСОБА_1 йомумало бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`ята лише після відмови від проходження огляду в закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5 ПДР. В той же час жодного доказу з приводу того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в матеріалах справи не міститься, а також відсутня будь-яка інформація з приводу направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я також й у представленому до справи записі нагрудної камери працівника поліції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №184678, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, актом огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «DRAGER» за результатом якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний свідками та відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №184678 від 23.03.2021 року в якому відсутні пояснення ОСОБА_1 про те, що він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, або будь-яких інших заперечень щодо протоколу складеного відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), доданими до протоколу пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.4) та відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що йому не було запропоновано пройти освідування у лікарняному закладі є необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи, поскільки а ні в протоколі, а ні в інших документах та поясненнях ОСОБА_1 не зазначав, що має бажання проходити огляд в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а за кермом знаходилась інша особа є безпідставними та не підтверджені жодним чином та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, з якого чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з місця водія та поясненнями в суді першої інстанції поліцейським ОСОБА_7 який пояснив, що при зустрічному роз`їзді з автомобілем правопорушника саме ОСОБА_1 перебував за його кермом, саме він спілкувався як водій після зупинки транспортного засобу та надав поліцейським документи на ТЗ та посвідчення водія на своє ім`я. Вказані доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 проте, що саме водій ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля, не підтверджується матеріалами справи, оскільки на місці події ОСОБА_2 поводив себе відсторонено, не вчиняв жодних дій щодо підтвердження того, що саме він керував транспортним засобом, не пред`являв поліцейським свої документів та з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що на момент коли поліцейські наздогнали транспортний засіб, ОСОБА_2 намагався швидко перебігти до водійських дверей зі сторони пасажирського, що в повному обсязі спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого. 1 ст. 130 КУпАП., оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, свідків, роз`яснення прав, пояснень особи та інших даних.

Враховуючи те, що з часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке відбулося 23.03.2021р. до моменту розгляду справи в суді першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247,294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- змінити.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А. Маліновський