КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №379/731/21Головуючий у І інстанції: Зінкін В.І.
Провадження №33/824/5122/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що він заперечував проти проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом. Крім цього, працівники поліції не пропонували пройти огляд в медичному закладі.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що в засіданні 01 вересня 2021 року, в якому було прийнято оскаржувану постанову, він був позбавлений можливості надати будь які пояснення, а зі змістом постанови ознайомився лише 21 жовтня 2021 року, після чого звернувся із апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи. З цих підстав суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оскаржуваної постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 30 липня 2021 року о 21 год. 23 хв. керував мопедом Kanuniпо вулиці Таращанській в с.Калинове Білоцерківського району Київської області з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є належними і допустимими доказами по справі, а їх присутність під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом події.

Із досліджених відеозаписів, зафіксованих нагрудною камерою працівника поліції, вбачається, що поліцейськими у зв`язку з встановленими ознаками алкогольного сп`яніння запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці або в закладі охорони здоров`я. На вимогу працівників поліції водій, в присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на місці зупинки, а також відмовився проїхати до медичного закладу.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 судом також правомірно кваліфіковані за частиною 2 статті 130 КУпАП за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки постановою Таращанського районного суду Київської області від 16 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за те, що він 08.01.2021 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Доводи апелянта про те, що на час його зупинки працівниками поліції він не керував транспортним засобом, спростовуються дослідженими в суді апеляційної інстанції відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції.

З урахуванням вище викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз