ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2021 року смт. Мангуш

Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Чудопалова С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 4 Маріупольського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізична особа - підприємець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 року до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2021 року серії ВАБ № 797758, згідно якого 28.10.2021 року близько о 18-15 годині в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , який згідно документів належить ОСОБА_1 , була відсутня розмітка для відвідувачів магазину та урна для використаних засобів індивідуального захисту, чим порушив абз.4 п.п.9, п. 22 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, але за участю його захисника - адвоката Рижко Г.О. Свою провину не визнає та просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рижко Г.О. в суді звертала увагу на чисельні порушення з боку органів поліції при складанні протоколу, а саме: зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, будь-яких належних, допустимих та переконливих доказів, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП не вбачається. В момент складання протоколу ФОП ОСОБА_1 був відсутній та фактично знаходився в цей час на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: вул. Грецька, 57/12, смт. Мангуш, Донецька область. Працівники поліції приїхали до нього вже із складеним протоколом та запропонували в ньому розписатися, жодних прав та обов`язків при цьому не роз`яснюючи. Вказане підтверджується протоколом, в якому у відповідній графі: «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часу розгляду справи», що розташована після графи з роз`ясненням прав та обов`язків, а також місця та часу розгляду справи, підпис ОСОБА_1 відсутні, як і відсутній запис про відмову останнього від підписання протоколу, що передбачено ч.3 ст.256 КУпАП. До того ж, в порушення ст.. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2021 року серії ВАБ № 797758 не містить відомостей про свідків вчиненого правопорушення, натомість в графі «Свідки» зроблено запис про те, що останні не залучались. Таким чином, письмові пояснення ОСОБА_2 , які додані до справи, не можуть бути прийняті в якості доказів підтвердження вини ОСОБА_1 . В матеріалах справи міститься рапорт працівника поліції, як доказ вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , проте, відповідно до правового висновку, висловленого ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення. Також в матеріалах справи містяться роздруковані чорнобілі фото на форматі А4 із зображеннями підлоги, вітрин та особи, яка знаходиться за вітриною. Однак, за вказаними фотознімками не можливо ідентифікувати ні час, ні місце вчинення адміністративного правопорушення. Отже, оскільки відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, просила провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 797758 від 28.10.2021 року вбачається, що 28.10.2021 року, близько 18 години 15 хвилин в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , який згідно документів належить ОСОБА_1 , була відсутня розмітка для відвідувачів магазину та урна для використаних засобів індивідуального захисту, чим порушено вимогу постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, абз. 4, п.п. 9, п. 22, чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком)визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає нагромадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядокуправління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Частиною першою статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до іншихнормативно - правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей. Підпунктом 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на 28.10.2021р.) передбачено що, забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра: не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи доадміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказівфакту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктомправопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, єбудь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини;, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення адміністративних протоколів, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в постанові від 26.04.2018 року по справі 338/1/17 та постанові від 27.02.2018 року по справі № 813/2451/17, саме по собі описанняадміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такогопорушення,факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено лише допустимими доказами.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Таким чином, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, якийне залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Суд встановив, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до ньогоматеріалів, будь-яких належних, допустимих та переконливих доказів, які б підтвердили фактвчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3КУпАП не вбачається,зокрема, виходячи з наступного.

Статтею 256 КУпАП визначено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пунктом 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06.11.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941 передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зауважив адвокат Рижко Г.О. у суді, в момент складення протоколу ФОП ОСОБА_1 був відсутній та фактично знаходився в цей час на робочому місці в магазині «ЮКС», розташованому за адресою: вул. Грецька, 57/12, смт. Мангуш Донецької області. Працівники поліції приїхали до нього вже із складеним протоколом та запропонували в ньому розписатися, жодних прав та обов`язків при цьому не роз`яснюючи.

Зазначене вище підтверджується самим протоколом, в якому у відповідній графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», що розташована після графи з роз`ясненням прав та обов`язків, а також місця та часу розгляду справи, підпис ОСОБА_1 відсутній як і відсутній запис про відмову останнього від підписання протоколу, що передбачено ч. 3 ст. 256 КУпАП.

п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього. При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП. Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальносте в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення його процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи. В матеріалах справи міститься рапорт працівника поліції, як доказ вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, що інкримінується ОСОБА_3 . Відповідно до правового висновку, висловленого ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Матеріали справи містять роздруковані чорно-білі фото на форматі А4 із зображеннями підлоги, вітрин та особи, яка знаходиться за вітриною. Однак, за вказаними фотознімками не можливо ідентифікувати ні час, ні місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки на вказаних зображеннях відсутні будь-які дані (як-от дата, місце прив`язки, опис об`єкта, що фотографується, опис правопорушень, які зафіксовані на фото тощо), які дають змогу розглядати їх як доказ вчинення правопорушення. А тому вказані фотозображення не є належним та допустимим доказом.

Відеозапис з фіксацією обставин справи в матеріалах відсутній. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП). У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кобець проти України» (п.43) (з відсиланням на первісне визначення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282) зазначено, що при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій,достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи викладене суд робить висновок, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в достатньому обсязі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Наявність протоколу без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст.44-3, 247, 280, 283, 308 КУпАП, суд,- ПОСТАНОВИВ: Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Чудопалова