Дата документу Справа № 319/819/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №319/819/21 Головуючий в 1 інст. Мальований В.О.
Провадження №33/807/777/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Шевченка О.І., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевченка О.І. на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 19 серпня 2021 року о 21 годині 51 хвилин на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь-627км+300м Пологівського району Запорізької області, керував автомобілем ВАЗ 2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шевченко О.І. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в матеріали справи міститься два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, та відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол відносно ОСОБА_2 був складений на місці події після зупинки транспортного засобу, а відносно ОСОБА_1 на наступний день, 20.08.2021, тобто після вчинення правопорушення. Отже, вказані факти свідчать про те, що протокол складений без додержання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів.

Просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Шевченка О.І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У попередньому судовому засіданні клопотання сторони захисту про допит свідків апеляційним судом було задоволено, проте свідки до апеляційної інстанції у призначену дату 30 листопада 2021 р. не з`явилися, і зі згоди учасників провадження, які відмовилися від допиту свідків та прохали про закінчення апеляційного розгляду, апеляційний суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 251997 від 20.08.2021 року (а.с. 2) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я Більмацької ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 7,8), доповідною запискою (а.с.1), відеозаписом події (а.с.10).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Перевіряючи доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений без додержання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів, оскільки складений на наступний день, 20.08.2021, тобто після вчинення правопорушення апеляційна інстанція виходить із наступного.

Так, за матеріалами справи, зокрема з доповідної записки ст. інспектора СРПП ВП № 2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Л. Алексєєнка та письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.08.2021 р. вбачається, що 19.08.2021 року о 21 год. 51 хв. працівники поліції зупинили автомобіль ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 . Під час перевірки даного транспортного засобу встановлено, що водій керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова та запах алкоголю з порожнини рота). При перевірці документів водій надав технічний паспорт та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 . Водій від проходження огляду за допомогою алкотесу Драгер відмовився, від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі також відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили своїми підписами відмову водія від проходження медичного огляду та відмову від підпису в протоколі ААБ 250228 складеного за ч.1 ст. 130 КУпАП.

20.08.2021 року о 10.55 год. до відділення поліції №2 з`явився вищезазначений громадянин та пояснив, що насправді він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вночі, 19.08.2021 під час зупинки його працівниками поліції назвався іменем свого товариша ОСОБА_2 та скористувався його посвідченим водія, надавши його на вимогу працівників поліції. Обдумавши що вчинив неправомірно він звернувся до поліції та повідомив про даний факт.

20.08.2021 р. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 251997 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, складання відносно ОСОБА_2 протоколу пов`язаний із обставиною представлення ОСОБА_1 прізвища та анкетних даних ОСОБА_2 і надання працівникові поліції документів на ім`я вказаної особи, хоча фактично за наявності інших доказів, вбачається складання адміністративного протоколу саме відносно обставин за участю ОСОБА_1 .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 змінив свої покази та вказав, що він не керував транспортним засобом 19 серпня 2021 р., автівкою керував саме ОСОБА_2 , а він сидів поруч. Їх зупинили і ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння та на нього було складено протокол. Потім працівники поліції дозволили ОСОБА_1 продовжити керування автомобілем, переконавшись, що він тверезий.

Наведена ОСОБА_1 версія з`явилася під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції та, з огляду на її спростування дослідженими матеріалами, дають апеляційному суду підстави для критичної оцінки таких пояснень ОСОБА_1 .

Крім того, з оглянутого відеозапису вбачається, що під час зупинки та спілкування з працівниками поліції присутній саме ОСОБА_1 , який виходить зі сторони водійського сидіння, при цьому інших осіб на відеозаписі не вбачається.

Додатково слід зазначити, що сам ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не спростовує факту участі у зафіксованих на відео подіях.

Отже, на думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доводи, що протокол відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями слід відхилити, оскільки даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, зокрема в ньому зазначене місце складання та місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і доводи апелянта, зокрема про те, що протокол був складений на наступний день після події, тобто 20 серпня 2021 р., оскільки чинним КУпАП не заборонено складати протокол про адміністративне правопорушення на наступний день після його вчинення.

Отже, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Шевченка О.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник