КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 757/29162/21-п

номер провадження: 33/824/4286/2021

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Донченко Катерини Юріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Донченко Катерини Юріївни, подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, із застосуванням до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Як зазначено в постанові судді, 23 травня 2021 року о 13 год 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW», державний номерний знак (далі - д.н.з.), НОМЕР_1 , у місті Києві по вул.Кловський узвіз, 9/2, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності, внаслідок чого здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , водія ОСОБА_2 , після чого ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), чим порушила вимоги пунктів 2.10а), 10.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення, передбачена ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, адвокат Донченко К.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 рокута закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в ході розгляду справи судом першої інстанції не встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Зокрема, відсутні будь-які докази, які б підтверджували те, що саме ОСОБА_1 здійснила зіткнення з автомобілем Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , та залишила місце ДТП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не було відомо про те, що іншим учасником було викликано працівників поліції. Про вказане вона дізнався лише з соціальних мереж і невідкладно з`явилась за викликом до Управління патрульної поліції та надала свої пояснення.

Вказує, що у порушення вимог чинного законодавства, протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ № 220090, ААБ № 220091 від 23 травня 2021 року, які складені відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124-4, 124 КУпАП, свідками не підписані. Також на поясненнях свідка ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи, не зазначено ким і коли вони відібрані. Звертає увагу, що у рапорті інспектора патрульної поліції від 23 травня 2021 року зазначено, що у дворі та навколо будинку є камери відеоспостереження, про наявність який також вказує і потерпілий у своїх поясненнях від 23 травня 2021 року, проте жодних записів із камер відео спостережень, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, до суду першої інстанції надано не було.

Тому вважає, що обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення від 23 травня 2021 року, складених відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124-4, 124 КУпАП, в ході розгляду справи у суді першої інстанції свого підтвердження не знайшли.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про місце і час розгляду справи повідомлений апеляційним судом своєчасно належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.50). Причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що неявка потерпілого ОСОБА_2 не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Донченко К.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи місцевий суд дотримався вказаних положень закону.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, суддя першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні цих адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №220090 від 26 травня 2021 року,протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №220091 від 26 травня 2021 року, даними схеми ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні

Отже, умовою відповідальності за вказаними нормами є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями, а також залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 10.9 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п.2.10 а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суддею першої інстанції встановлено, що 23 травня 2021 року о 13 год 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул.Кловський узвіз, 9/2, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності, внаслідок чого здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , водія ОСОБА_2 , після чого ОСОБА_1 залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п. 2.10 а), п.10.9 ПДР.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.10 а), п.10.9 ПДР, а відтак у її діях містяться ознаки правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У рішеннях Європейского суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейский суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень поза розумним сумнівом підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №220090 від 26 травня 2021 року, згідно з яким 23 травня 2021 року о 13 год 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Кловський узвіз, 9/2, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності, допустила наїзд на припаркований транспортний засіб «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження(а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №220091 від 26 травня 2021 року, згідно з яким 23 травня 2021 року о 13 год 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Кловський узвіз, 9/2, стала учасником ДТП, після чого залишила місце пригоди (а.с.2);

- схемою ДТП із зазначенням місця розташування автомобіля «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 ,та переліком видимих на ньому пошкоджень, отриманих у наслідок ДТП, а саме, пошкодження лакофарбного покриття бамперу з правої сторони, тріщина переднього бамперу з правої сторони, пошкодження заглушки з правої сторони, тріщина решітки радіатора (а.с.4);

- письмовими поясненнями водія автомобіля «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 від 23 травня 2021 року, який пояснив, що 23 травня 2021 року о 12 год 00 хв. він залишив свій автомобіль припаркований за адресою: місто Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2, а близько 13 год 15 хв він виявив на ньому пошкодження. Вказував, що свідок події йому повідомив, що належний йому автомобіль пошкодив автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с.4);

- поясненнями свідка події ОСОБА_3 від 23 травня 2021 року, надані ним працівникам поліції, які прибули на місце події за повідомленням ОСОБА_2 , про те, що 23 травня 2021 року він бачив як було скоєно ДТП за участю автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на місці стоянки. Після скоєння ДТП автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце пригоди (а.с.7).

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми для підтвердження у поза розумний сумнів доведення порушення ОСОБА_1 п.2.10 а), п.10.9 ПДР, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, її вину доведено повністю.

При цьому апеляційний суду враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складені відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

Протоколи підписані особою, яка їх склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якій у встановленому законом порядку роз`яснено її права, передбачені ст.268 КУпАП. При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №220091 від 26 травня 2021 рокуОСОБА_1 вказала, що будь-якого удару чи зіткнення вона не відчула, до поліції прибула самостійно.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови судді першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суддя місцевого суду повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ № 220090, ААБ № 220091 від 23 травня 2021 року, складені відносно ОСОБА_1 за ст.ст.124-4, 124 КУпАП, свідками не підписані, а на поясненнях свідка ОСОБА_3 , долучених до матеріалів справи, не зазначено ким і коли вони відібрані, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки не спростовують установлених судом обставин, виходячи з такого.

Як зазначалося вище, згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є зокрема, поясненнями свідків.

Згідно з ч.1 ст.272 КУпАП свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Судом апеляційної інстанції з метою повного та всебічного розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Донченко К.Ю. було викликано в якості свідка ОСОБА_3

07 грудня 2021 року у судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив свої покази, які він надав 23 травня 2021 року та пояснив, що 23 травня 2021 року він бачив як за адресою: місто Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2, було скоєно ДТП за участю автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 . Вказав, що саме водій автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом і допустив зіткнення із припаркованим автомобілем «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 . Після скоєння ДТП водій автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце пригоди. Також свідок пояснив, що після ДТП він на вікні автомобіля «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , залишив номер свого мобільного телефону. Того ж дня з ним по телефону зв`язався потерпілий ОСОБА_2 та інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві, а в подальшому прибувши на місце, де сталася ДТП, у нього інспектор патрульної поліції відібрав письмові пояснення, які містяться у матеріалах справи.

Враховуючи наведене, а також те, що скаржником не надано доказів того, що вказаний свідок є зацікавленим в результатах розгляду справи, підстав не довіряти його поясненням, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про відсутність належних доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснила зіткнення з автомобілем Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 .

Що стосується твердження в апеляційній скарзі про те, що у рапорті інспектора патрульної поліції від 23 травня 2021 року зазначено, що у дворі та навколо будинку є камери відеоспостереження, про наявність який також вказує і потерпілий у своїх поясненнях від 23 травня 2021 року, проте жодних записів із камер відеоспостережень до суду першої інстанції надано не було, то апеляційний суд вважає, що вказані обставини не спростовують доведення іншими наявними у справі безспірними та достатніми доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Отже, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують її відповідальність, та правомірно застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп., який передбачено санкціями ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає меті адміністративного стягнення.

За таких обставин, постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Донченко Катерини Юріївни, подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов