ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/437/21

23 лютого 2021 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.
розглянувши матеріали, що надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовий квиток НОМЕР_2 виданий 25.01.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце служби військова частина НОМЕР_1 , солдат, навідник третього гірсько-штурмового відділення першого гірсько-штурмового взводу першої гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:
18 лютого 2021 року у с.Мала Любаша Костопільського району Рівненської області командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №35 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 18 лютого 2021 року о 15 год. 40 хв. солдат ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби на 233 Рівненському загальновійськовому полігоні, в порушення вимог розділу 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України перебував в стані алкогольного сп`яніння на військовій службі. Факт перебування солдата ОСОБА_1 в нетверезому стані підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 18.02.2021 №33. Дії солдата ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 18 лютого 2021 року у с.Мала Любаша Костопільського району Рівненської області командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №37 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого з рапорту командира першої гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 встановлено, що 12.02.2021 під час ранкової перевірки особового складу о 08 год. 30 хв. було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 на 233 загальновійськовому полігоні (с.Мала Любаша Костопільського району Рівненської області). Дії солдата ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неприбуття з чергової відпустки до військової частини в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №№3/564/349/21 та 3/564/350/21 відносно ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження в межах справи №564/437/21.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у своїх заявах просить суд розглядати справу без його участі, провину визнає, кається.

Згідно приписів ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-11 та ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Щодо адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то судом встановлено, що 18 лютого 2021 року о 15 год. 40 хв. солдат ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби на 233 Рівненському загальновійськовому полігоні, в порушення вимог розділу 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України перебував в стані алкогольного сп`яніння на військовій службі. Факт перебування солдата ОСОБА_1 в нетверезому стані підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 18.02.2021 №33.

Вказане підтверджується протоколом №35 про адміністративне правопорушення від 18.02.2021, актом №33 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 18.02.2021.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Таким чином, суд дійшов переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення і вина останнього у вчиненні вказаного правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що повинно бути достатнім для його виправлення.

Згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то суд враховує наступне.

Так на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення №37 від 18.02.2021 відповідно до якого ОСОБА_1 не прибув з чергової відпустки до військової частини в умовах особливого періоду.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

У свою чергу, відповідно до ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відтак, суд дійшов переконливого висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані невірно, оскільки останні містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4, а не частиною 3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того, щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.36, 40-1, 172-20, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати провадження у справах про адміністративні правопорушення №№3/564/349/21 та 3/564/350/21 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 та ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в одне провадження в межах справи №564/437/21

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 3655 /три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні судового збору.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук