Провадження № 3/644/2365/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2021 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Шевченко С.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

До суду для розгляду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №470022, складений 11.10.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , відповідно обставин викладених в якому, 11.10.2021 року о 13 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , здійснювала з кіоску роздрібну торгівлю тютюновими виробами, а саме, сигаретами без марок акцизного податку.

ОСОБА_1 про дату розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ніколаєв В.О. надав суду письмові пояснення в яких не погодився з обставинами викладеними в протоколі. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків чи понятих, під час його складання не було вилучено грошових коштів, які нібито ОСОБА_1 отримала від продажу сигарет, відсутні пояснення свідків чи інших осіб, які нібито «купували», за версією дільничного офіцера поліції, у ОСОБА_1 цигарки. Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 156 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , офіцер поліції не вказав яку саме торгівлю, на його погляд, здійснювала ОСОБА_1 , тобто оптову чи роздрібну, не виявив грошових коштів, які нібито були нею отримані від здійснення такої діяльності. Крім того, зазначив, що стаття 156 КУпАП є бланкетною та відсилає, в даному випадку, до Правил торгівлі тютюновими виробами. В той же час, затверджені Наказом Міністерства економіки та з європейської інтеграції №218 від 24 липня 2002 року «Про затвердження правил торгівлі тютюновими виробами», зазначені Правила торгівлі тютюновими виробами втратили чинність на підставі відповідного Наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства №557 від 18 березня 2021 року, а тому станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , була відсутня норма, яка передбачала заборону фізичним особам на торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими акцизними марками. Зокрема, вказана заборона була встановлена пунктом сьомим Правил торгівлі тютюновими виробами. Єдиним документом, який передбачає порядок торгівлі тютюновими виробами на даний час, є Закон України «Про Державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», який містить заборону на торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку виключно для суб`єктів господарювання (стаття 17 Закону). З урахуванням викладених вище обставин та враховуючи відсутність належних та допустимих доказів торгівлі особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , тютюновими виробами без марок акцизного податку, та з урахуванням положень статей 62, 63 Конституції України, просив, провадження у справі закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено в статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення згідно з приписами ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст.251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Відповідно ч.1 ст.156 КУпАП відповідальність настає за роздрібна або оптова торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, що тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеному у відношенні ОСОБА_1 , 11.10.2021 року о 13 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , здійснювала з кіоску роздрібну торгівлю тютюновими виробами, а саме, сигаретами без марок акцизного податку. При цьому дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкта; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкта; г) суб`єктивної сторони. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом обєктивних і субєктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення. Об`єкт адміністративного правопорушення - це суспільні відносини, врегульовані нормами адміністративного права, яким завдано шкоди адміністративним правопорушенням. Іншими словами, це те, на що спрямовано адміністративне правопорушення. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це зовнішні ознаки та обставини які характеризують адміністративне правопорушення. Суб`єкт адміністративного правопорушення - це особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. Суб`єктом адміністративного правопорушення може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку, та юридична особа незалежно від форми власності. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - внутрішнє (психічне) ставлення суб`єкта правопорушення до скоєного діяння і його шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Як вбачається зі змісту протоколу, в графі щодо місця працевлаштування ОСОБА_1 жодні відомості відсутні. В наданих письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що тимчасово не працює. На підтвердження факту правопорушення суду надано протокол, який містить висновки про порушення ОСОБА_1 порядку здійснення реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є непрацевлаштованою особою в кіоску в якому здійснювала торгівлю, жодних інших даних, щодо офіційної працевлаштованності з зазначенням посади та кола обов`язків останнього суду не надано.

Статтею 1 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ст.15 цього ж Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Крім того, диспозиція ч.1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, але в протоколі відсутне зазначення такого, який нормативний акт порушено.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Виходячи зі змісту ст. ст.7, 254 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зробив висновок, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.ст. 8, 62 Конституції України, враховуючи, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Шевченко С. В.