Справа № 347/2154/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справипро адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17.09.2021 року о 14:10 годині в смт. Кути вів неналежний догляд за своєю донькою ОСОБА_2 , 2009 року народження, яка вчинила конфлікт, виражалася нецензурно в адресу однокласниці та вчинила бійку в класі, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, заяв, що перешкоджають розгляду справи від нього не надходило.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За змістом ч.1 ст.277 КУпАП: справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, на виклик суду не з`явилась - суддя вирішив розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в межах строку, передбаченого ст.38 КУпАП на підставі наявної у справі сукупності доказів.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_2 17.09.2021 року кидалася кубиком через весь клас, на що вона зробила останній зауваження. У відповідь ОСОБА_2 висловилась на її адресу нецензурною лайкою. Після чого вона зробила зауваження ОСОБА_2 про те, що якщо вона є старостою класу це не дає їй підстав так себе поводити. На це зауваження ОСОБА_2 кинула кубиком їй у шию. Коли вона підійшла до ОСОБА_2 остання почала її дерти руками, шарпати за волосся. ОСОБА_2 легко може сказати будь-кому лайливі слова, якщо їй щось не подобається, достатньо її лише зачепити.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що після вказаного інциденту учасники конфлікту та батьки були у директора, де діти та батьки примирилися, а на наступний день батько ОСОБА_5 на них (батьків ОСОБА_3 ) написав заяву в поліцію.

Вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №803223 від 19.10.2021 року (а.с.1), копію пояснення ОСОБА_3 (а.с.2), копію пояснення ОСОБА_2 (а.с.3), копію пояснення ОСОБА_6 (а.с.4), копії виписки з медичного закладу (а.с.5-6), фотокопії скріншотів переписки у групі Вайбер (а.с.6).

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, адже така зухвала та аморальна поведінка його доньки ОСОБА_2 , нехтування нею встановленими правилами поведінки у навчальному закладі, зокрема - свідчить про неналежне виховання дитини, спрямоване на розвиток її особистості у дусі поваги до моральних засад суспільства.

Обставин, що пом`якшують та /або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, суддею не встановлено.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, тривалість протиправних дій.

Враховуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді попередження.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 284 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні) на користь держави за реквізитами: отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Скаргу на постанову судді може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: Д.С. Драч