Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/6014/21
ПОСТАНОВА

08.12.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши в м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 серпня 2021 року о 21 год. 53 хв. по вул. Першотравневій, 58 у с. Каменськ в м. Маріуполі керував автомобілем «ЗАЗ TF 698 К» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що згідно п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України за № 1452/735 (далі Інструкція), стало підставою для вимоги про проходження на місці зупинки відповідно до встановленого п. 6 вищезазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Alcotest, за результатами чого був визначений стан сп`яніння 1,40 проміле.

ОСОБА_1 у жодне судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Так, після надходження матеріалу до суду його розгляд було призначено на 13 вересня 2021 року, про що ОСОБА_1 особисто повідомлено у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 406349. 08 вересня 2021 року на електронну пошту суду від адвоката Коваленко К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її виїздом за межі України. Після цього судове засідання було відкладено на 06 жовтня 2021 року. 05 жовтня 2021 року від адвоката Коваленко К.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, наступного дня адвоката було ознайомлено з матеріалами справи та особисто повідомлено про наступне судове засідання, призначене на 03 листопада 2021 року. 02 листопада 2021 року від представника ОСОБА_1 , адвоката Коваленко К.О., надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому процесі в Донецькому апеляційному суді. За таких підстав, судове засідання було відкладено на 08 грудня 2021 року, про що адвоката та самого ОСОБА_1 було повідомлено належним чином. Проте на судове засідання 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 та його адвокат Коваленко К.О. в судове засідання не прибули, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не надсилали, доказів поважності причин неявки не представили.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про кожну дату судового розгляду, так само як і його представнику, однак ані він, ані його представник, адвокат Коваленко К.О. для участі у судовому засіданні до суду не з`явились, суд прийшов до висновку про те, що їх поведінка свідчить про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та зловживання своїми процесуальними правами. Зі свого боку суд прийняв всі необхідні заходи для повідомлення учасників процесу про розгляд справи та забезпечення особі права на захист, але ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальними правами та не прибув до суду і не направив свого представника. У зв`язку із цим за вищевикладених підстав суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, та знаходить можливим притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, у відповідності до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пунктів 1, 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Згідно рапорту поліцейського взводу 2 роти 1 БУПП в Донецькій області Гулька М., під час несення служби 20.08.2021 року отримав виклик «Порушення ПДР» у с. Каменськ, де водій транспортного засобу «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та поїхав у бік пр. Карпова. Патрулюючи прилеглу територію, ним був виявлений вказаний автомобіль та було встановлено, що на ньому не освітлений номерний знак в темну пору доби. Водію було подано сигнал про зупинку, він зупинився на вул. Першотравневій, буд. 58, вибіг з автомобілю та почав тікати. Поліцейський наздогнав водія біля будинку № 60 по вул. Першотравневій, ним виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування з ним співробітниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що він погодився. Останній пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager», за результатами якого було встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,40 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився.

Також в матеріалах справи маються результати медичного огляду за допомогою приладу «Драгер», яким визначений стан сп`яніння ОСОБА_1 1,40 % проміле.

Отже, виявлений за результатами медичного огляду цифровий показник алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищує максимально допустимий розмір.

З наданого до матеріалів справи відеозапису подій, які мали місце 20.08.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 1,40 % проміле. При цьому повністю погодився з результатами такого огляду та не заперечував факт керування транспортним засобом після вживання алкоголю. Пояснював, що посварився з дружиною, перенервував, а тому намагався втекти від поліцейських.

На підставі зазначених доказів у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 свідчать про його перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням вищенаведеного, вказані докази безпосередньо свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких підстав, суд вважає, що провина ОСОБА_1 доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин даної справи, а також всіх наявних доказів в їх сукупності, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

На постанову суду може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: Д. В. Кузнецов