П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2021 м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , командир танку, місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про військове адміністративне правопорушення № 38від 14.12.2020 вбачається, що 18.11.2020 о 09 год. 00 хв., під час ранкового шикування було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 , прибув на службу о 15 год. 30 хв.18.11.2020. Вказаним вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд констатує, що на адресу місця проживання останнього направлялися повістки про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, окрім того, інформація про розгляд справи та оголошення про виклик в судове засідання розміщені на сайті Судової влади України на веб-сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/.
Таким чином судом вичерпані всі можливі способи повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 .
Дослідчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що:
Частиною 1 статтеі 172-11 КУпАП,передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, відповідно ч.4 вказаної норми передбачає, що діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що під час ранкового шикування о 09 год. 00 хв. було виявлено відсутність військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 .
З матеріалів справи також встановлено, що за фактом відсутності військовослужбовця було складено Акт службового розслідування, зі змісту якого встановлено, що під час проведення службового розслідування капітаном ОСОБА_2 , було відомо про відсутність на військовій службі солдата ОСОБА_3 з 09.00 год. до 15 год. 30 хв. 18.11.2020 року, згідно повідомлення прапорщика ОСОБА_4 . Разом із тим, пояснень від солдата ОСОБА_3 відібрати не вдалося у зв`язку із його направленням 24.11.2020 року на стаціонарне лікування до в/ч НОМЕР_2 з діагнозом параноїдальний розлад особи з порушенням адаптації (направлення командира військової частини НОМЕР_1 №159 від 24.11.2020 року).
Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто лише особу, яка перебуває в стані осудності і не підлягають адміністративній відповідальності особи, які перебувають у стані неосудності.
Суду не надано підтвердження того, що на стадії зібрання матеріалів та складання протоколів про адміністративне правопорушення, органом який подав до суду протокол про адміністративне правопорушення, здійснювалися заходи щодо зібрання даних про психічний стан ОСОБА_5 .
З урахуванням наведених вище відомостей в акті службового розслідування та відсутності в матеріалах вищевказаної справи будь-яких висновків експертів, щодо визначення психічного стану ОСОБА_1 , на час вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, у свою чергу унеможливлює висновок про осудність зазначеної особи на час розгляду справи в суді.
Згідно п. 3 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 18.07.2017 № 374, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.08.2017 за № 982/30850 (далі - Інструкція), протокол складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яке посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 „Романаускас проти Литви судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Наведені обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті, оскільки відомості про осудність особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у матеріалах справи відсутні, що на переконання суду перешкоджає прийняттю законного та обґрунтованого рішення у даній справі.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги ст. 256 КпАП України не виконані, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості розглянути справу по суті, а тому зазначені матеріали слід повернути до військової частини НОМЕР_1 , для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 7, 172-11, 245, 253, 256, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Повернути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_1 для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош