Справа № 656/715/21
Номер провадження 3/656/365/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Генічеського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , не працює, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 року у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І. передана справа № 656/715/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Згідно вимог ст.278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницькій діяльності підвідомча Іванівському районному суду Херсонської області. Відповідно до ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративне правопорушення, що порушує правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, передбачені ст.154 КУпАП.

Опис обставин, установлених судом під час розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 731210 від 27.11.2021 року, який складений дільничним офіцером поліції відділення поліції №2 Генічеського районного відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області старшим лейтенантом поліції Бахарєвим О.О. вбачається, що 27.11.2021 року о 10.00 год. в смт Іванівка по вул.Шевченка поблизу кафе «Дует» громаднин ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю горілки, а саме з тетрапаку 10 л. в пластикові стаканчики кожен по 10 гривень, чим порушив п.104.1 ст. Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

Судом зі складеного протоколу встановлено, що ОСОБА_1 при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення був присутній, йому було роз`яснено права передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, оскільки у відповідних графах протоколу проставлено відповідні підписи та записи особи, стосовно якої було складено протокол.

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницькій діяльності вбачав в діях такої особи порушення.

Згідно супровідного листа Іванівського відділення поліції №2 Генічеського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області за вихідним №1947/38.2 від 13.12.2021 року на адресу Іванівського районного суду Херсонської області було скеровано матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, які надійшли в Іванівський районний суд Херсонської області 14.12.2021 року за вхідним №2951/21вх.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки протокол про адміністративні правопорушення в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницькій діяльності складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи обмежені законом строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.156 КУпАП, на час поступлення адміністративних матеріалів в суд і на момент їх розгляду судом, враховуючи вимоги ст. 277 КУпАП стосовно того, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, зважаючи відсутність особи відносно якої розглядаються адміністративні матеріали, суд прийшов до висновку про неможливість розгляду адміністративних матеріалів на підставі навних адміністративних матеріалів по причині наналежного і не повного оформлення таких матеріалів, незабезпечення правоохоронним органом явки в суд правопорушника в день надходження матеріалів.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо).

Разом із тим суд звертає увагу уповноваженої державою особи, що рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що протокол про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню органу, який його склав, для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд звертає увагу на те, що існують підстави для правильного вирішення справи, не достатньо всебічних, повних та об`єктивних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом суд порядку повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, з`ясувати, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та чи можна за допомогою такого протоколу й доданих до нього матеріалів встановити наявність в діях відповідної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Неналежним чином оформлений адміністративний протокол створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення, і як наслідок, такий адміністративний протокол повертається на доопрацювання.

Судом при дослідженні матеріалів адміністративної справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не містить усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи та ідентифікації правопорушника. Недотримання цієї вимоги має наслідком відправлення протоколу на доопрацювання.

Судом при дослідженні даних про особу порушника в протоколі про адміністративне правопорушення встановлено, що така особа проживає АДРЕСА_1 , а місце реєстрації АДРЕСА_2 . Проте в протоколі не відображено в якому районі і якій області розташований вказаний населений пункт і вказана вулиця. Аналогічне порушення допущено в описовій частині складеного адміністративного протоколу, де зазначено лише вулиця Шевченка в смт Іванівка.

Судом з оглянутого адміністративного протоколу також встановлено, що порушник є громадянином України і особу порушника було встановлено, із зазначенням в такій графі лише формулювання «особу встановлено» без відображення в протоколі і без відповідного доручення будь-яких доказів при допомозі чого і на підставі яких документів було встановлено особу, яка вказана в протоколі як « ОСОБА_1 », копії самої інформації на паперовому носії до протоколу не додано для ідентифікації особи правопорушника.

З доданих документів, і при недолученні вище вказаних документів, не можливо встановити, чи ОСОБА_1 є суб`єктом порушення, чи є така особа є осудною, оскільки згідно вимог процесуального закону, суб`єктом такого адміністративного проступку можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності в цих галузях; будь-яка фізична осудна особа, що досягла 16-річного віку.

З адміністративного протоколу вбачається запис, що порушник до адміністративної відповідальності раніше не притягувався. Проте не відображено в який спосіб проводилася перевірка. В підтвердженя проведеної перевірки не долучено відповідної роздруківки інформації про порушника з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «АРМОР», або при допомозі централізованого управління нарядами поліції (система «ЦУНАМІ»).

В адміністративному протоколі не вказано відповідно до вимог ст.256 КУпАП прізвища, адреси свідків правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи, що також суперечить вимогам п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яким передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення пояснення свідків, що містять інформацію про правопорушення.

В адміністративному протоколі вказано відповідно до вимог ст.256 КУпАП прізвища, адреси понятих правопорушення, в присутності яких повинно було б щось вилучатися у порушника. Проте в протоколі не відображеного в графі протоколу які виявлені речі або предмети вилучено, не перераховано їхні індивідуально-родові ознаки, і не зрозуміло з яких причин і підстав поняті проставляли свої підписи за речі, які не зазначені в протоколі.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що в графі протоколу «до протоколу додається» працівник поліції зазначив «матеріали», проте не відобразив які саме матеріали, з приводу чого такі матеріали складені.

В описовій частині протоколу вказано, що « ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю горілки». Проте суд звертає увагу на те, що під визначення «горілка» підпадають міцні алкогольні напої з очищеного спирту, а горілка, виготовлена в домашніх умовах, називається самогон. Працівник поліції, проводячи констатацію того, що ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю горілкою не долучає будь-яких доказів і підтверджень, будь-яких висновків спеціалістів в даній галузі стосовно того, що речовина, яка знаходилася в тетрапаку об`ємом 10 літрів і яка реалізовувалася ОСОБА_1 підпадає під визначення і є горілкою.

Такі відомості необхідні для вирішення справи, що не відповідають вимогам п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яким передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення пояснення свідків, що містять інформацію про правопорушення.

Вимоги щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР.

Ст.15 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю з зазначенням в них місця торгівлі.

Визначення виду алкогольного напою здійснюється на підставі інформації, яка зазначена на відповідному виробі і визначається на підставі Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 14, оскільки лікеро-горілчана продукція згідно ДСТУ 4257:2003 визначається як спиртний напій міцністю від 1,2 до 60 відсотків об`ємних одиниць, виготовлений змішуванням спирту етилового ректифікованого з напівфабрикатами та інгредієнтами.

Такої інформації ні адміністративний протокол, ні адміністративні матеріали не містять, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості прийняти законне рішення.

Суд вважає, що складений адміністративний протокол і інші матеріали не в повній мірі відображають об`єкт суспільних відносин в сфері торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницькій діяльності, оскільки об`єктивна сторона такого правопорушення полягає у вмисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) і виражається в таких формах як роздрібна або оптова торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору; порушення правил торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями, а саме: торгівля алкогольними, слабоалкогольними напоями в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля алкогольними, слабоалкогольними напоями заборонена; торгівля алкогольними, слабоалкогольними напоями з рук.

В описовій частині протоколу вказано, в правопорушенні приймав участь ОСОБА_1 , проте в повній мірі не розкрито об`єктивну сторону такого правопорушення, не надано підтверджуючих документів наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення.

Вказаних вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення не було дотримано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставиться в провину особі, щодо якої складено протокол, а потім дати правильну юридичну кваліфікацію вчиненого винним адміністративного правопорушення.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ст.251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст.255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі й за ст.173-2 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст.251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Згідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, до відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне повернути вищезазначений адміністративний матеріал для належного оформлення, оскільки вказані недоліки перешкоджають подальшому провадженню у справі, створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне повернути вищезазначений адміністративний матеріал для належного оформлення, оскільки вказані недоліки перешкоджають подальшому провадженню у справі, створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 256, 278, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення порушені на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 731210 від 27.11.2021 року, який складений дільничним офіцером поліції відділення поліції №2 Генічеського районного відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області старшим лейтенантом поліції Бахарєвим О.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП повернути відділенню №2 Генічеського районного відділення поліції ГУ НП України в Херсонській області для належного оформлення

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя Р. І. Ференц