Справа № 740/5981/21
Провадження № 3/740/2150/21
ПОСТАНОВА

іменем України

17 грудня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Царенка А.А.,

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, охоронник СТОВ «Грант», одружений, освіта середня-спеціальна, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.10.2021 серії ДПР18 №474452 ОСОБА_1 14.10.2021 о 17 год 00 хв в місті Ніжині, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Успенська не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП заперечив, та пояснив, що на момент ДТП автомобілем керував його племінник ОСОБА_3 , а він сидів на задньому пасажирському сидінні. Племінник не зреагував на гальмування автомобіля Шкода, що їхав попереду і відбулося зіткнення. Відразу після зіткнення він вийшов з автомобіля, а племіннику сказав залишатися в авто. Підійшов до водія автомобіля Шкода і хвилин 20 між ними тривала сварка з приводу того хто винен у ДТП. Він пропонував водію автомобіля Шкода не телефонувати у поліцію, однак останній поліцейських викликав. Його племінник говорив, що автомобілем керував він, але поліцейські, які прибули на виклик на це не реагували.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що рухався в місті Ніжині по вулиці Успенській на автомобілі Шкода, перед перехрестям з вулицею Покровська пригальмував, надаючи перевагу в русі автомобілям, що по ній рухалися. В цей час відбулося зіткнення у задню частину керованого ним автомобіля Шкода іншим автомобілем ВАЗ. Він вимкнув двигун, включив сигнал аварійної зупинки, і коли подивився у ліве водійське дзеркало заднього виду свого автомобіля побачив вже біля заднього лівого колеса свого автомобіля ОСОБА_1 . Між ними тривала сварка декілька хвилин щодо того хто винен в ДТП. При початковому спілкуванні з ОСОБА_1 останній не повідомляв, що за кермом була інша особа. У подальшому, оскільки ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння він викликав поліцейських, також зателефонував у страхову компанію, по прибутті поліцейських повідомив їм, що автомобілем керував ОСОБА_1 . Такий висновок він зробив з того, що відразу після зіткнення саме ОСОБА_1 підійшов до нього, і він не бачив, щоб з автомобіля виходили інші особи, адже за звичай при ДТП люди з автомобіля виходять. Невідомий чоловік, який повідомляв, що за кермом був він з`явився в той час коли вже під`їжджав автомобіль поліції. Чи був у автомобілі ВАЗ хто-небудь відразу коли він вийшов з свого автомобіля Шкода, чи упродовж спілкування по телефону коли він викликав поліцію і телефонував у страхову компанію, він не звертав уваги. Не виключає того, що міг не побачити, як з місця водія ВАЗ через 4-5 хвилин після зіткнення міг хтось вийти.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що на момент ДТП за кермом ВАЗ перебував він, а ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидінні. Після зіткнення ОСОБА_1 сказав йому залишатися в автомобілі, а сам пішов і спілкувався з водієм автомобіля Шкода. Він через 4-5 хвилин, побачивши товариша, вийшов з автомобіля і відійшовши на 20-30 метрів від автомобіля та спілкувався з товаришем, а потім, коли під`їжджали поліцейські, підійшов до автомобілів та повідомляв водію автомобіля Шкода і поліцейським, що керував автомобілем, однак поліцейські сказали йому не заважати працювати і відійти.

В схемі місця ДТП, підписаній ОСОБА_2 та поліцейським, зафіксовано розташування та механічні пошкодження автомобілів, у автомобіля ВАЗ деформовано передній бампер, розбито передню праву фару, у автомобіля Шкода деформовано задню ляду, розбито задній бампер.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , показання потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , доводи захисника про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи суд доходить наступного висновку.

Згідно ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає запорушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення згідно з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами полягає у недотриманні вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 під час керування автомобілем, внаслідок чого відбулася ДТП і автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 заперечує, що саме він керування на момент ДТП автомобілем.

З досліджених у судовому засіданні доказів жоден з них, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не містить відомостей, що автомобілем керував ОСОБА_1 .

Зокрема, і потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що він не звертав уваги чи був у автомобілі ВАЗ хто-небудь відразу коли він вийшов з свого автомобіля Шкода після зіткнення. Не виключає того, що міг не побачити, як з місця водія ВАЗ через 4-5 хвилин після зіткнення міг хтось вийти. Після зіткнення ОСОБА_2 подивився у ліве водійське дзеркало заднього виду свого автомобіля і побачив вже біля заднього лівого колеса свого автомобіля ОСОБА_1 . По прибутті поліцейських повідомив їм, що автомобілем керував ОСОБА_1 . Такий висновок він зробив з того, що відразу після зіткнення саме ОСОБА_1 підійшов до нього, і він не бачив, щоб з автомобіля виходили інші особи, адже за звичай при ДТП люди з автомобіля виходять. Отже, з показань ОСОБА_2 слідує, що він не бачив за кермом автомобіля ОСОБА_1 , не звертав уваги чи був в автомобілі ВАЗ ще хто-небудь, не виключає, що міг не помітити, як з автомобіля ВАЗ з місця водія міг хтось вийти після ДТП.

За таких обставин суд не має підстав для висновку про неузгодженість пояснень ОСОБА_1 та показань свідка ОСОБА_4 про те, що автомобілем керував ОСОБА_4 .

Двічі викликана пасажир автомобіля Шкода ОСОБА_5 , письмові пояснення якої є в матеріалах справи про те, що автомобілем ВАЗ керував ОСОБА_1 , для допиту в якості свідка до суду не з`явилася. Оскільки такі пояснення не перевірені за процедурою судового розгляду шляхом заслуховування показань ОСОБА_5 безпосередньо усно судом, вони не можуть братися до уваги при прийнятті рішення у справі. При цьому суд ураховує, що і письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 містили відомості, що автомобіль ВАЗ на час ДТП перебував під керування ОСОБА_1 , однак у судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що він не бачив ОСОБА_1 за кермом автомобіля.

В даному випадку суд не може ґрунтувати висновки лише на даних протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейські на місце ДТП прибули після події ДТП і відомості до протоколу внесені зі слів учасників ДТП, які безпосереднього заслухані судом, і надані ними в суді пояснення та показання не доводять поза розумним сумнівом викладені у протоколі обставини про особу водія автомобіля ВАЗ.

Припущення потерпілого ОСОБА_2 про те, що за кермом автомобіля ВАЗ на час ДТП був ОСОБА_1 , ґрунтується на тому, що відразу після зіткнення саме ОСОБА_1 підійшов до нього, і він не бачив, щоб з автомобіля виходили інші особи, адже за звичай при ДТП люди з автомобіля виходять. Невідомий чоловік, який повідомляв, що за кермом був він з`явився в той час коли вже під`їжджав автомобіль поліції. Проте, відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності поза розумним сумнівом. Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження), тобто, указуючи у протоколі про певного роду факти, уповноважена особа має довести, що вони дійсно мали місце з вини особи, якій ставляться у провину, однак, у цій ситуації цього принципу дотримано не було.

В даній справі достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою висновки чи неспростовні презумції факту, що свідчило б про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ на час ДТП, з огляду на викладене вище, відсутні.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, в судовому засіданні не доведена достатніми доказами поза розумним сумнівом.

За змістом ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь