Провадження № 3/522/3057/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., за участю адвоката Чепелєва О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керуючим ресторану «Гранат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З адміністративних матеріалів вбачається, що 21.11.2020 р. о 14 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді адміністратору кафе «Гранат» за адресою: м.Одеса, вул. Єкатерининська, 4, не забезпечив виконання закладу карантину вихідного дня, встановленого, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил щодо карантину людей.

За вказаним фактом був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №087747 від 21.11.2020 року.

Адвокат Чепелєв О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснивши, що у матеріалах адміністративної справи не має жодних належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пояснення свідків, понятих, потерпілих. Крім того, адвокат ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що ОСОБА_1 не працював та на теперішній час не працює керуючим ресторану «Гранат», тобто не є ні найманим працівником, не є відповідальною особою, не є суб`єктом господарювання за вказаною адресою. На підтвердження вищевказаного адвокат ОСОБА_2 надав відповідні документи.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

У складеному протоколі серія ВАБ №087747 від 21.11.2020 року не зазначено яку саме постанову КМУ, номер постанови, частину та пункт статті, було порушено ОСОБА_1 , таким чином неможливо встановити, які саме правила карантину нею були порушені.

До даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не було надано пояснення осіб, пояснень свідків чи понятих, інших осіб, документів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Щодо роботи закладу у вихідний день, суд приходить до наступного висновку. Аналізуючи положення Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641, зі змінами, суд відзначає, що вказаною постановою встановлено заборону роботи суб`єктів господарювання у вихідний день, крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос. Тобто об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає в діях, направлених на здійснення господарської діяльності, яка передбачає приймання відвідувачів. При цьому зазначені дії повинні вчинятись самим суб`єктом господарювання (якщо мова йде про фізичну особу-підприємця), його власником або уповноваженим ним органом/посадовою особою (якщо мова йде про суб`єкт господарювання - юридичну особу).

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання. Надані працівниками поліції матеріли взагалі на містять будь-якої інформації про статус ОСОБА_1 , займану ним посаду, відтак посилання працівників поліції в протоколі на те, що остання може бути суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є хибними та суддею відхиляються.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Крім рапорту ДОП Приморського ВП, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, інших пояснень свідків чи понятих, матеріали справи не містять.

Фото, яке долучено до матеріалів адміністративної справи, не підтверджує місце, дату, час та факт вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 як спеціального суб`єкту адміністративного правопорушення.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) в справі «Allen проти Сполученого Королівства» така практика, коли суддя є одночасно і стороною обвинувачення, і представником судової влади чинить негативний вплив на неупередженість судів; практичну реалізацію принципу рівності сторін і змагальності.

Таким чином, вказане рішення ЄСПЛ стосується всіх посадових осіб, які складають протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, а потім направляють на розгляд до суду відповідно до вимог КУпАП.

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначив, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12 липня 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10 лютого 1995 року, п. 35).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, надані Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, та надавши їм оцінку, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

З врахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 44-3, 251, 247, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси В.В. Іванов