1 із 11 Справа № 303/8334/21
Провадження №3/303/3869/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 грудня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши за участю:

секретаря судового засіданні Болдижар О.В.

прокурора Прохорова С.А.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Бігунець Р.Р.

матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Клячаново, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , начальника відділу готування фаршу ФГ «Світ м`яса», депутата Івановецької сільської ради, громадянина України,

- за частиною 1 статті 172-6, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року до Мукачівського міськрайоннного суду стосовно ОСОБА_1 надійшли протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією за №291 від 19 жовтня 2021 року та за №292 від 19 жовтня 2021 року, складені начальником 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Пузяк Ю.Г.

01 листопада 2021 року до суду стосовно ОСОБА_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений оперуповноваженою 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майором поліції Мевша Ю.Л., пов`язане з корупцією за №307 від 28 жовтня 2021 року. Постановою суду від 01 грудня 2021 року провадження об`єднано в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №291 від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 будучи обраним депутатом Івановецької сільської ради VIII скликання, являючись, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» - не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Згідно з протоколом засідання 14 сесії Івановецької сільської ради VIII скликання від 14 липня 2021 року виконувачем обов`язків сільського голови було винесено на обговорення та голосування проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення» ТзОВ «Каридія».

2 із 11

У зв`язку з цим, у депутата Івановецької сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, який обумовлений наступними обставинами.

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТзОВ «Каридія» ідентифікаційний код юридичної особи 40693699 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно з інформацією наданою відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19 серпня 2021 року № 1279/06.2-16 та актових записів про народження № 52 від 24 вересня 1981 року та № 39 від 26 серпня1988 року ОСОБА_3 доводиться ОСОБА_1 двоюрідною сестрою, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 двоюрідними братами тобто близькими особами.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла суперечність між його приватним немайновим інтересом, що полягав у бажанні сприяти близьким особам у затвердженні проекту землеустрою ТОВ, і представницькими повноваженнями як депутата місцевої ради, що безпосередньо вплинуло на об`єктивність або неупередженість прийнятого рішення під час виконання своїх повноважень на користь ТзОВ «Каридія».

Водночас, усупереч вказаним вище вимогам законів публічно під час засідання ради про виникнення у нього реального конфлікту інтересів у зв`язку з винесенням даного питання на голосування не повідомив. Зазначені обставини підтверджує зміст протоколу засідання сесії Івановецької сільської ради VIII скликання, у якому будь-які відомості з цих питань відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений за частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №292 від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , будучи обраним депутатом Івановецької сільської ради VIII скликання, являючись, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

У протоколі зазначено, що згідно рішення №446 чотирнадцятої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради від 14 липня 2021 року, яке підписане виконуючим обов`язки сільського голови було затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення» ТзОВ «Каридія».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТзОВ «Каридія» ідентифікаційний код юридичної особи 40693699 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19 серпня 2021 року № 1279/06.2-16 та актових записів про народження № 52 від 24 вересня 1981 року та № 39 від 26 серпня1988 року ОСОБА_3 доводиться ОСОБА_1 двоюрідною сестрою, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 двоюрідними братами тобто близькими особами.

3 із 11

За таких обставин, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 мав приватний немайновий інтерес у затвердження проекту землеустрою ТзОВ «Каридія», яке належить близьким особам та членам сім`ї.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла суперечність між його приватним немайновим інтересом, що полягав у бажанні сприяти близьким особам у затвердженні проекту землеустрою ТзОВ, і його представницькими повноваженнями як депутата місцевої ради, який наділений владними повноваженнями у прийнятті рішень під час голосування, що безпосередньо вплинуло на об`єктивність або неупередженість прийнятого рішення під час виконання своїх повноважень на користь ТзОВ «Каридія», що виразилося у голосуванні «За» прийняття рішення.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений за частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний був утримуватись від вчинення дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів

Крім того, встановлено що ОСОБА_1 будучи депутатом VIII скликання Івановецької сільської ради Мукачівського району та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту «б», пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування до 01 квітня 2021 року, а саме 28 вересня 2021 року опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2020 рік.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинені адміністративних правопорушень передбачених частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та звернувся з клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку, з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що рішенням №446 чотирнадцятої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради від 14 липня 2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення» ТзОВ «Каридія».

Ствердив що саме з протоколу про адміністративне правопорушення йому стало відомо, що учасниками товариства ТзОВ «Каридія» є його двоюрідні брати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та двоюрідна сестра ОСОБА_3 . Тобто на момент голосування йому не було відомо про наявність у його родичів корпоративних прав у ТзОВ «Каридія», та відповідно не міг знати про наявний конфлікт інтересів під голосування за рішення №446 чотирнадцятої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради від 14 липня 2021 року.

ОСОБА_1 пояснив, що з вказаними особа він не підтримує тісних родинних відносин, тому не міг знати про корпоративні права, якими вони володіють, та про наявність у них часток в статутному капіталі ТзОВ «Каридія».

Також, зазначив що законом не передбачений обов`язок близьких осіб ділитися інформацією про наявне в них майно чи майнові права, а в даному випадку відсутні будь-які передбачені законом процедури, до яких вона повинна була б бути залучена та на підставі яких отримала б інформацію про перехід права власності на дані корпоративні права до її родичів.

4 із 11

Інформацію про наявні в його родичів корпоративні права вона отримала під час складання протоколу про адміністративні правопорушення та перевіривши дану інформацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак вона досі не володіє інформацією про спосіб та дату набуття права власності її родичами на визначені корпоративні права.

Мотивуючи свої доводи щодо закриття провадження у справі пояснив що жодного умислу, мотиву чи мети на неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, у нього не було, оскільки не володів інформацією про наявність у його родичів корпоративних прав у ТзОВ «Каридія».

Щодо правопорушення передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що дійсно ним несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування. Вважає таке порушення незначним, оскільки вперше обраний депутатом сільської ради, тому йому було відомо про порядок подачі декларацій.

Захисник Бігунець Р.Р. в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він не володів інформацією про наявність у його двоюрідних родичів корпоративних прав у ТзОВ «Каридія». У зв`язку з чим, на його думку, ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення порушень, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Крім того, захисник ствердив, що ОСОБА_5 повідомив на сесії Івановецької сільської ради, про наявність у нього конфлікту інтересів при прийнятті рішення «Про затвердження ТОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої зміниться з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення», і не приймав участі у голосуванні, при цьому не уточнював у чому саме полягає конфлікт інтересів.

Також захисник в судовому засіданні зазначив, що відповідно до статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає лише за неповідомлення особою про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів. За неповідомлення особою про наявність потенційного конфлікту інтересів або ж вчинення дій в умовах потенційного конфлікту інтересів адміністративної відповідальності законодавством не передбачено.

З урахуванням наведеного захисник просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Прокурор Прохоров С.А. у судовому засіданні ствердив, що вважає вину ОСОБА_1 доведеною в повному обсязі, тому він підлягає відповідальності за частиною 1 статті 172-6, частинами 1,2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Суд зобов`язаний, відповідно до вимог статей 245,251,252,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване вмотивоване рішення.

Згідно статі 129 Конституції, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Докази та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

5 із 10

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Наданими суду доказами підтверджується, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. «б» пункту 1 частини1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Зокрема, відповідно до рішення Першого пленарного засідання першої сесії восьмого скликання Івановецької сільської ради Мукачівського району за №01 від 17 листопада 2020 року оголошено про початок повноважень депутатів Івановецької сільської ради восьмого скликання по 07 округах, в тому числі депутатом ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження та повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, а саме не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах, керуватися у своїй діяльності загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. Також, на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з статтею 19 Закону, що депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради. Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Також, зазначеною вище нормою визначено що депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушення передбачених частиною 1 статті 172-7 та частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід зазначити наступне.

Наданими суду доказами, а саме повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Закарпатській області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) № 1279/06.2-16 від 19 серпня 2021 року підтверджується що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є засновниками ТзОВ «Каридія», в тому числі й близькими родичами ОСОБА_1 .

Слід зазначити що рішенням Івановецької сільської ради 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року № 446 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності цільове призначення якої зміниться з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення», розташованої за межами населеного пункту Івановецької сільської ради Жуківського старостинського округу площею 4,4312 га, кадастровий номер :01:002:0074.

При цьому, ОСОБА_5 повідомив сесію Івановецької сільської ради про наявність у нього конфлікту інтересів при прийнятті рішення «Про затвердження ТОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої

6 із 11

зміниться з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення», розташованої за адресою: територія Івановецької територіальної громади, за межами села Жуково. Участі у голосуванні при прийнятті даного рішення не приймав.

У свою чергу, зміст поданої ним заяви та відомості внесені до протоколу засідання 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року не розкривають суті суперечності між приватним інтересом ОСОБА_5 та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання депутатських повноважень.

Згідно протоколу засідання 14 сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року, результатів поіменного голосування Івановецької сільської ради відкритого голосування 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року ОСОБА_1 як депутат Івановецької сільської ради, проголосував «за» затвердження ТзОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої зміниться з «ведення особистого селянського господарства» на «для іншого сільськогосподарського призначення».

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив факт родинних відносин з ОСОБА_5 , проте категорично заперечив що на момент голосування йому було відомо що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є засновниками ТзОВ «Каридія».

Слід зазначити що вимоги чинного законодавства України не передбачають обов`язок близьких осіб ділитися інформацією про наявне у них майно чи майнові права, а також не зобов`язують депутата сільської ради дотримуватися процедури перевірки корпоративних прав фізичних чи юридичних осіб, які звертаються до сільської ради з приводу прийняття рішень щодо певних питань, на відповідність поняттю «близькі особи», визначеному абзацом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Докази, які б підтверджували що ОСОБА_1 володів або повинен був володіти інформацією про наявність у його двоюрідних братів та сестри корпоративних прав в ТзОВ «Каридія», суду не надані.

Наведене вище дає підстави вважати, що при прийняті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, безпосередньо на сесії Івановецької сільської ради, яка відбулася 14 липня 2021 року ОСОБА_1 не володів інформацією що його близькі родичі є учасниками ТзОВ «Каридія»

Відповідальність за статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, за частиною 1 даної статті відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а згідно частини 2 цієї статті - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Слід зазначити, що визначення реального конфлікту інтересів зазначено також в частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

7 із 11

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко встановити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

У свою чергу, для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, таких як наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним, тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Крім того, без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можна констатувати, що голосування окремою особою, само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом. Вказане стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження.

Таким чином, матеріалами справи не доведено, що на час засідання 14 (чотирнадцятої) сесії Івановецької сільської ради восьмого скликання від 14 липня 2021 року під час якої приймалося рішення щодо затвердження ТОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер № :01:002:0074, ОСОБА_1 володів інформацією, що учасниками ТОВ «Каридія» є його двоюрідні брати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного вище, суд не може брати до уваги наведений у протоколах про адміністративні правопорушення приватний інтерес ОСОБА_1 , який, нібито, полягає у бажанні сприяти близьким особам у затвердженні проекту землеустрою ТОВ «Каридія».

Зібраними матеріалами адміністративної справи не доведено наявності приватного інтересу та відсутні посилання на факти, що приватний інтерес суперечить представницьким повноваженням і така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій ОСОБА_1 ..

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма

8 із 11

гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Статтями 9,10 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Слід зазначити, що сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів).

Таким чином, оскільки складова частина реального конфлікту інтересів «приватний інтерес» відсутня, то і реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 при голосуванні за затвердження ТОВ «Каридія» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутній, що фактично виключає відповідальність за частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративних правопорушень за частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід зазначити наступне.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Такі дії передбачають накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

9 із 11

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 01 квітня 2021 року, тобто граничний термін до якого необхідно було подати декларацію.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Встановлено що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Наданими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, які відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Слід зазначити, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону "Про запобігання корупції" зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 опублікував на Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацією за 2020 року 28 вересня 2021 року.

Також, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статей 10,11 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості

10 із10

настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, всупереч вимогам частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, те, що останній позитивно характеризується, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 9,22,23, 172-6, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Клячаново, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Розрахунковий рахунок для сплати штрафу:UA0007435, , Отримувач ГУК у Зак.обл/Івановецька тг/21081100, призначення платежу 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Клячаново, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., який зарахувати : Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/

11 із 11

м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу судовий збір; пункт ставок судового збору 5.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.І.Маргитич