Справа №639/7886/21
Провадження №3/639/2402/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О., за участю: секретаря судового засідання Рибалко О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грязівець Погарського району Брянської області, громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «УКРАВТОТРАНС ПЛЮС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

18 листопада 2021 близько 10 год. 53 хв. за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 47, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автобусом БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті у режимі маршрутного таксі за маршрутом №238 «просп. Новобаварський майдан Конституції» у кількості 37 пасажирів, що на 17 осіб перевищує кількість місць для сидіння пасажирів, яка передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, і становить 20 місць.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п.п. 8 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова №1236 від 09.12.2020 року) та п. 3.8 розділу 1 протоколу №22 засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 21.09.2021 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, він не визнає.

ОСОБА_1 надав пояснення, що 18.11.2021 року він перевозив в салоні автобусу на 17 пасажирів більше, ніж передбачена кількість місць для сидіння пасажирів, після чого його автобус зупинили працівники поліції. Зазначає про те, що він, як водій маршрутного автобусу, не має права не допускати пасажирів до перевезення чи висаджувати їх, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

1)змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №496743 від 18.11.2021 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог п.п. 8 п. 2-2 Постанови №1236 від 09.12.2020 року та п. 3.8 розділу 1 протоколу №22 засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області від 21.09.2021 року;

2)рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції В`ячеслава Соболєвського від 18.11.2021, яким підтверджується, що 18.11.2021 року під час патрулювання екіпажем 3107 спільно з екіпажем 3101 близько 10 год. 53 хв. за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, 47, було зупинено автобус БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перевозив на 17 осіб більше ніж кількість місць для сидіння пасажирів, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу;

3)реєстраційною карткою на транспортний засіб БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_1 , якою підтверджується, що кількість місць для сидіння пасажирів з водієм 21;

4)відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції від 18.11.2021 року, якими підтверджується, що водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом БАЗ А079.14, номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажирів в кількості, яка на 17 осіб більша ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу.

Вимогами статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає безпосередньо досліджені письмові докази та відеозаписи належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Викладена в протоколі серія АПР18 №496743 від 18.11.2021 року фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року установлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року продовжено на всій території України дію карантину.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється:

- здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Судом враховується, що саме з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 19.12.2020 року було продовжено на всій території України дію карантину з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року, а умисне порушення окремими громадянами встановлених карантинних обмежень призводить до поширення гострої респіраторної хвороби, може заподіяти істотну шкоду суспільним та державним інтересам, правам і свободам окремих громадян, які охороняються законом.

Відповідно до п.п. 4 п. 148 розділу ІV «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспортну», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 року № 176 (у редакції постанови КМ від 26.09.2007 № 1184) водій автобусу має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Отже, в умовах епідемічної небезпеки на території м. Харкова, будучи суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, при заповнюваності автобусу пасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння, водій ОСОБА_1 мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягати справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, стосовно якого 20.11.2020 року вже складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, ступінь його вини, факт повного невизнання порушником своєї вини, відсутність по справі пом`якшуючих відповідальність обставин, у зв`язку з чим суддя вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яке є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2021 року 2270 грн.), що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та оголошено 15.12.2021 року.

Суддя В.О. Курило