ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05.12.2020 о 08 год. 55 хв. в м. Вінниці по вулиці К. Острозького 17, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам дорожнього руху в результаті чого допустив наїзд на припаркований транспортний засобом автомобілем «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05.12.2020 о 08 год. 55 хв в м. Вінниці по вулиці К. Острозького 17, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 будучи учасником ДТП самовільно залишив місце пригоди до якої був причетний. Тобто, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вказаних адміністративних правопорушеннях не визнав, зазначив, що 05.12.2020 він виїжджав із двору по вулиці К. Острозького 17. Оскільки там було припарковано багато автомобілів, після того як він здав назад, він вийшов зі свого автомобіля і подивися чи не зачепив інші автомобілі. Упевнившись в тому, що все добре, він поїхав по своїм справам.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що ввечері 04.12.2020 вона залишила свій автомобіль біля свого будинку. Зранку 05.12.2020 їй зателефонувала сусідка та повідомила, що вона бачила як водій автомобіля ВАЗ, виїжджаючи з двору зачепив її автомобіль та з місця ДТП зник. Однак вона записала д.н.з. автомобіля який вчинив ДТП. Після цього вона викликала працівників поліції, передала їм номерний знак автомобіля та через деякий час працівники поліції розшукали винуватця.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що зранку 05.12.2020 вона побачила, що водій автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 швидко виїжджаючи заднім ходом з двору, зачепив припаркований автомобіль її сусідки та поїхав з місця ДТП. Вона записала номерний знак автомобіля, який здійснив ДТП та подзвонила сусідці.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушень передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.п. 1.4. та 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Окрім того, відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди .

Пунктом 2.11 ПДР України зазначено, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Усі вище перелічені заходи є необхідними для встановлення усіх фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення винних осіб.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 008983 від 11.12.2020;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 017936 від 11.12.2020;

- поясненнями, рапортами та іншими матеріалами справи.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП до якого був причетний, так як надані пояснення ОСОБА_1 спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка була свідком ДТП та зазначила, що автомобіль ВАЗ швидко виїжджав з двору заднім ходом, зачепив автомобіль її сусідки ОСОБА_2 та поїхав з місця події та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що про ДТП їй повідомила сусідка, винуватця на місці пригоди не було, а ОСОБА_1 розшукали працівники поліції за наданим нею державним номерним знаком (який записала сусідка).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП доведена повністю зібраними у справі доказами.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують порушення ОСОБА_1 ПДР України, що призвели до пошкодження транспортних засобів, а також залишив місце події.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд оцінює позицію ОСОБА_1 критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ПДР України з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вперше допускає порушення ПДР, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності та залишив місце ДТП. Врахувавши обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, суд вважає за доцільне, застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, який згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день розгляду справи становить 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 284 КУпАП, ст. ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 105 (сто п`ять) грн. на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: