Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1872/21
Провадження № 3/935/1160/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 01.07.2021 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124963 від 29.06.2021, ОСОБА_1 29.06.2021 о 08:20 годині в с. Кам`яний Брід по вулицяі Набережна, 2А, керував транспортним засобом Ford Sierra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», тест №241, результат 0,48‰ проміле, чим порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 29.06.2021 забирав речі з багажного відділення автомобіля, однак не керував ним, в цей час підійшли працівники поліції, і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній погодився, після проходження освідування не був згоден з результатами, але працівники поліції вказали, що, найприйнятнішим в ситуації ОСОБА_1 буде зазначити в протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення», що «вчора випив 0,5 л пива, сьогодні керував транспортним засобом», останній погодився зазначити вказану інформацію, писав зі слів працівника поліції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статі 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У вищевказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено диск, на якому міститься фрагмент відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, під час якого ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», однак із вищевказаного фрагменту відеозапису неможливо встановити чи взагалі керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не було встановлено доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вони не можуть служити підтвердженням того, що останній підлягав огляду на стан сп`яніння, а у разі відмови від проходження такого огляду підлягав адміністративній відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Будь-яких інших доказів, які вказували б на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім вказаних вище в матеріалах справи не вбачається.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Приймаючи до уваги, відсутність достовірних даних про те, що саме ОСОБА_1 був особою, яка керувала транспортним засобом, та відповідно до вимог закону був суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 29.06.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко