КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/5596/21Головуючий у І інстанції: Кабанячий Ю.В.
Провадження №33/824/4326/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що наявними в матеріалах справи доказами не доводиться той факт, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Вважає недопустимим доказом його винуватості висновок медичного огляду №142 від 15.06.2021 року, складений лікарем ОСОБА_2 , яким засвідчено його перебування в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в акті огляду ОСОБА_1 міститься застереження лікаря-нарколога ОСОБА_3 про те, що вона не згодна з встановленим лікарем ОСОБА_2 діагнозом.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також в поданій апеляційній скарзі апелянт порушує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що він не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 16.09.2021 року, після чого подав апеляційну скаргу.

Суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 та поновлює йому строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що судове засідання відбулося у його відсутності, та матеріали справи не містять даних, які б свідчили про те, що його було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, а також про те, що йому направлялась копія судового рішення. При цьому, в матеріалах справи наявна розписка про отримання копії рішення 16.09.2021 року (а.с.18), що підтверджує доводи апелянта про те, що про прийняте судом рішення ОСОБА_1 стало відомо лише цього дня.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Синяченка В.П., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 15 червня 2021 року о 20 год. 05 хв. керував транспортним засобом «Renault logan» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Київський шлях, 86 в місті Борисполі в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

До протоколу долучений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 червня 2021 року №142, згідно якого ОСОБА_1 на час огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.5 т.1).

Таким чином, всупереч доводам апелянта, його винуватість у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, якими суд обґрунтував прийняте рішення.

Допитана в суді апеляційної інстанції лікар-терапевт ОСОБА_2 , яка склала висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , засвідчила, що вона як медичний працівник має відповідні повноваження здійснювати огляд осіб щодо виявлення стану сп`яніння. Повідомила, що нею 15 червня 2021 року був проведений огляд ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Допитана в суді апеляційної інстанції лікар-нарколог ОСОБА_3 повідомила, що вона не погодилася із висновком лікаря ОСОБА_2 з тих причин, що наведені в акті медичного огляду ознаки не підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до показань лікаря-нарколога ОСОБА_3 про недійсність результатів проведеного огляду, оскільки даний огляд проведено у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Цим самим спростовуються доводи апеляції про недопустимість доказу його винуватості висновку медичного огляду №142 від 15.06.2021 року, складеного лікарем ОСОБА_2 , яким засвідчено його перебування в стані наркотичного сп`яніння,

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт.

Оскільки рішення суду, яке переглядається, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз