Справа 362/6290/21
Провадження 3/362/2632/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 428645 від 07.11.2021 ОСОБА_2 07.11.2021 о 13:00 год. у АДРЕСА_2 , у порушення п. п. 2.3, 3, 3.5 Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2020 № 1236 здійснила торгівлю алкогольними напоями без наявного маркування для перебування в черзі з дотриманням між клієнтами як менше 1,5 метра, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 заперечила винуватість у вчиненні даного правопорушення та просили провадження по даній справі закрити з огляду на таке. По-перше, вона є лише найманим працівником у магазині, а тому не може бути суб`єктом відповідальності за дану категорію адміністративних правопорушень. Додатково зауважила про наявність ряду процесуальних порушень при оформленні цього протоколу: відсутність свідків події, відео фіксації правопорушення, наявні фото, однак там відсутні час та дата, тощо. Крім того, працівник поліції невірно зазначив пункт Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2020 № 1236, що не відповідає формулюванню суті правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про таке.

У силу положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище і адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості.

Відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема до п. п. 2.3, 3, 3.5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, де зазначено, що головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Бланкетною нормою, на яку міститься посилання у вищезазначеному протоколі, є пп. 4 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-22» від 09.12.2020 № 1236 (далі Постанова № 1236).

Так п. 2.3 Постанови № 1236 встановлює умови за яких встановлюється «Жовтий» рівень епідеміологічної небезпеки.

П. 3 Постанови № 1236 встановлює ряд додаткових обмежувальних протиепідемічних заходів, які встановлюються у разі встановлення «Жовтого» рівня небезпеки

П. 3.5 Постанови № 1236 встановлює ряд додаткових обмежувальних протиепідемічних заходів, які встановлюються у разі встановлення «Червоного» рівня небезпеки.

Водночас у вказаному протоколі ОСОБА_1 ставиться у провину, що вона, здійснювала торгівлю алкогольними напоями, у порушення п. 13 Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2020 № 1236, без наявного маркування для перебування в черзі з дотриманням між клієнтами як менше 1,5 метра.

Тобто, посадовою особою, яка складала протокол, невірно вказано посилання на пункт нормативно-правового акта, яким запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У силу ст. 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, які за аналогією права із кримінальним процесом притаманні і КУпАП, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Отже, суд позбавлений процесуальної можливості обирати найбільш правильний пункт бланкетної норми права, яку в подальшому ставити у провину особі щодо якої складено протокол.

Додатково суд зауважує, що до матеріалів справи також не долучено належних доказів на основі яких, у визначеному законом порядку, можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, пояснень свідків, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеоматеріалів тощо.

Суд не бере до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення фото таблицю, яка долучена до матеріалів даної справи, оскільки там відсутні відомості щодо відображення на ній саме місця, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, а також немає даних про час та дату створення.

Також суд бере до уваги той факт, що відповідно до ст. 128 ГК України зазначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу, разом з тим , матеріали, які надійшли до суду, не містять жодного доказу, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 у статусі суб`єкта господарювання на момент складення вищезазначеного протоколу.

Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 cт. 247 КУпAП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст. ст. 247, 283-285, 294 КУпАП

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко