Справа №461/8682/21
Провадження №3/461/4246/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина США, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №105401: 11.10.2021 року о 00.30 год. у м.Львові на вул. Вітавськогоко, 12 водій, ОСОБА_3 , керував автомобілем Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, на думку органу поліції, ОСОБА_3 порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відтак, його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Цвікілевич М.С. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, вказав, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Відео зупинки транспортного засобу та вчинення адміністративного правопорушення не є безперервним. ОСОБА_2 є громадянином США та з працівниками поліції спілкувався англійською мовою, але працівниками поліції йому не було роз`яснено право користуватися послугами перекладача, чим грубо порушено права останнього.

Заслухавши пояснення адвоката Цвікілевича М.С., дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 268 КУпАП пособа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Згідно п. 12 розділу «ІІ. Документування адміністративних правопорушень» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 року №1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не володіє українською мовою, адже є громадянином США.

Таким чином, зазначені положення Інструкції дають підстави для висновку про те, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення щодо іноземців, патрульні поліцейські зобов`язані керуватись положеннями КУпАП, а також вищевказаною Інструкцією.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, в разі складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо громадянина іноземної держави, який не володіє українською мовою - обов`язковою умовою є залучення перекладача, оскільки інакше буде порушено його право знати та розуміти, в чому його обвинувачують та які права він має.

Суд звертає увагу на те, що процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, а наслідки відмови від такої процедури - частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджений судом у судовому засіданні відеозапис із боді камери працівника поліції свідчить про те, що патрульними поліцейськими не було залучено перекладача, оскільки, як зазначає ОСОБА_4 він не розуміє українську мову, при цьому, працівники поліції не роз`яснили водію наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння та його права.

Також, з відеозапису вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції складений протокол на державній мові, а письмові пояснення ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення надані англійською мовою, що безумовно свідчить про те, що ОСОБА_2 , який є громадянином США, не володіє українською мовою, тому без присутності перекладача та захисника не міг розуміти суті пред`явленого йому звинувачення та змісту направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, відеозапис, який додано до матеріалів справи, не можна вважати належним доказом, оскільки відповідно до п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно, а відео-запис доданий до матеріалів справи постійно переривається та міститься в чотирьох фрагментних записах, тому по ньому неможливо встановити хронологію подій.

На відеозаписі неможливо побачити, як відбувалося зупинення ОСОБА_5 , оскільки відео починається з спілкування працівників поліції з ОСОБА_6 , після зупинки транспортного засобу, що робить його неналежним доказом. Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 17.07.2019 року по справі № 216/5226/16-а (2- а/216/33/17).

Верховним Судом України (п. 27.Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. № 14) визнано, судам слід ураховувати, що відповідальність заст. 130 КпАП(80731-10) несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд враховує зібрані докази, робить висновок про те, що рівня володіння ОСОБА_6 українською мовою не було достатньо для розуміння ним суті пред`явленого правопорушення та процедури притягнення до адміністративної відповідальності, а доданий відеозапис до матеріалів справи не можна вважати належним та допустимим доказом.

Інших доказів вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пунктом 1 ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, суд оцінивши докази у справі з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи надані захисником пояснення та не залучення працівниками патрульної поліції перекладача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, керуючись п.1 ст. 247 ст.ст.283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько