Справа №: 646/7669/20
Провадження № 3/646/438/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Янцовська Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 151045 від 21.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 21.11.2020 року о 13:00 год за адресою: АДРЕСА_4, будучи керуючим в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», не припинив свою роботу, чим порушив п. 15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року з урахуванням змін, затверджених постановою КМУ №1100 від 11.11.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про закриття провадження у справі та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. ОСОБА_1 зазначив, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, який би підтверджував наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Також ОСОБА_1 пояснив, що він зареєстрований як фізична особа - підприємець 26.11.2010 року, запис в реєстрі № 2 127981, місце здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , в той час, як його брат ОСОБА_2 також зареєстрований як фізична особа - підприємець 27.02.2002 року, запис в реєстрі № 2 029300, та орендує на підставі договору оренди від 24.12.2019 року приміщення за адресою, яку вказано в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ( АДРЕСА_4).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" унормовано, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до суду взагалі не надані доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Також відповідно до договору оренди від 24.12.2019 року приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , орендує інша фізична особа - підприємець, а не ОСОБА_1 , тобто останній не здійснює господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вказаною адресою.

Згідно зі ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Враховуючи вказані вище обставини, а також з огляду на положення ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.44-3,247,279,280,283,284,287,289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути надана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Суддя: Т.М. Янцовська