Справа 362/5569/21
Провадження 3/362/2340/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2021 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП

встановив:

28.05.2021 о 22:55 год. у м. Васильків Обухівського району Київської області по вул. Зарічній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 ПДР України так як він будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того відповідно до протоколу серії ААБ № 233362 від 08.10.2021, 08.10.2021 о 18:35 год. у с. Застугна Обухівського району Київської області по вул. Народовольців, 57 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер 6810» результат якого становить 0,41 ‰.

Такі дії ОСОБА_1 , який згідно з зазначеним протоколом допустив порушення п. 2.5 ПДР України, кваліфіковано поліцейськими за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом надіслано СМС-повідомлення на номер телефону ОСОБА_1 що зазначений з його слів у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на адресу проживання останнього, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, неодноразово надсилались судові повістки, які повернулись до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою та за закінчення терміну зберігання.

На запити суду з відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради надійшла відповідь за якою відомості щодо місця реєстрації ОСОБА_1 відсутні.

Отже, суд здійснював виклики ОСОБА_2 у судові засідання за адресою реєстрації його місця проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів.

Також судом здійснювався виклик ОСОБА_1 у судове засідання шляхом відповідної публікації на сайті суду.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Крім того, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

У силу ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, а тому суд розцінює поведінку останнього щодо неявки у судове засідання як намагання уникнути відповідальності.

За таких обставин суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд вважає, що вона підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.09.2021;

-даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні, де ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом та всіляко ухиляється від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленого законом порядку.

Щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП суд констатує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є вчинення адміністративного правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 233362 від 08.10.2021 згадана вище обов`язкова ознака складу правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не зазначена. Крім того, відповідно до даних адмінпрактики ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП, а лише адміністративний матеріал скерований до Васильківського міськрайонного суду Київської області. При цьому до матеріалів справи не додано доказів притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року із накладенням відповідного стягнення.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У силу ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, зурахуванням установлених обставин суд, не погіршуючи становище ОСОБА_1 , доходить висновку про перекваліфікацію його дій із ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол ААБ № 233362 від 08.10.2021), то суд вважає, що вона підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-даним результатів приладу «Драгер 6810», тест № 493 від 08.10.2021, згідно з яким виявлено 0,41 ‰;

-даними акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 08.10.2021;

-даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні, де ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом та проходить огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер 6810» результат якого становить 0,41 ‰.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Так, постановою суду від 15.11.2021 справи про адміністративні правопорушення, а саме: справу № 362/5596/21 (провадження № 3/362/2340/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та справу № 362/5288/21 (провадження № 3/321/2246/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУПАП об`єднані в одне провадження, з огляду на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, їх рівнозначність, а також високий ступінь суспільної шкідливості даних правопорушень, ступінь його вини, поведінку щодо неявки у судові засідання, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягненні:

- за ч.1 ст.130 КУпАП виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ч.1 ст.130 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко