Провадження № 3/127/9584/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №031346 від 20.11.2020 року встановлено, що 20.11.2020 року о 21:50 год., ОСОБА_1 , в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, передав право керування транспортним засобом марки «Opel», р/н НОМЕР_1 водієві ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9(г) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні свою вину в скоєному ОСОБА_1 не визнав, пояснивши суду, що в той день він вживав алкоголь, однак сам за кермо автомобіля не сідав. Його товариш ОСОБА_2 , який не вживає взагалі спиртні напої, вирішив відвезти ОСОБА_1 додому. Також суду пояснив, що йому не було відомо про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Просив суд закрити справу про адмінправопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 20.11.2020 року о 21:50 год., в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе керував транспортним засобом марки «Opel», р/н НОМЕР_1 , однак він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки взагалі не вживає спиртних напоїв.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №031346 від 20.11.2020 року встановлено, що 20.11.2020 року о 21:50 год., ОСОБА_1 , в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, передав право керування транспортним засобом марки «Opel», р/н НОМЕР_1 водієві ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 2.9 г Правил дорожнього руху України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка передала право керування транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є передача права керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, тобто факт передачі керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою частиною складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до абз. 5 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №031346 від 20.11.2020 року не конкретизовано в який спосіб було вчинено адміністративне правопорушення та яким чином було передано транспортний засіб особі, яка керувала ним у стані алкогольного сп`яніння, а також матеріали справи не містять будь-яких доказів в підтвердження цих обставин.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

У протоколі серії ДПР18 №031346 від 20.11.2020 року не зазначено яким саме способом ОСОБА_1 передав право керування автомобілем ОСОБА_2 та що ОСОБА_1 було відомо про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З врахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що факт передачі ОСОБА_1 права керування автомобілем ОСОБА_2 , як особі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння не доведений, а відтак і винність ОСОБА_1 у навмисній передачі права керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: