Справа 573/169/21
Номер провадження 3/573/101/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув матеріали, які надійшли із Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 від 10.01.2020, орган, що його видав, 5913

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

24 січня 2021 року о 06:45 год. у м. Конотоп по вул. Клубна, 119 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про день, час і місце розгляду справи при складанні протоколу інспектором поліції.

Окрім того, за зареєстрованим місцем проживання судом ОСОБА_1 була направлена і судова повістка, яка повернулася до суду без вручення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Заява про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 до суду не надходила.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 відсутній, цю ж адресу він зазначив і поліцейським під час складання протоколу, не поцікавився станом розгляду справи і до суду не прибув, тому приходжу до висновку, що останній навмисно, користуючись своїми правами, затягує розгляд справи, в зв`язку з чим вважаю за можливе справу слухати без його участі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується такими письмовими доказами:

- протоколом серії ДПР 18 №213701 від 24 січня 2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, у присутності свідків відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння (а. с. 1);

- постановою БАВ №100953 від 24 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 5);

- відеозаписом на оптичному диску, де зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння (а. с. 6).

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 своїми вищевказаними протиправними діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, а також відомостей про особу правопорушника, його майнового становища, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з викладеним з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя