Справа № 737/739/20 Головуючий у 1 інстанції Кореньков А. А.
Провадження № 33/4823/67/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника адвоката Селюха А.В.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий менеджером гіпермаркету «Епіцентр К», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом було визнано винуватим ОСОБА_1 у тому, що він 10 вересня 2020 року, о 01 год. 10 хв. в м. Чернігові по вулиці Шевченка, 160, керував автомобілем «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №660 від 09.08.2020 року, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин та скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стверджуючи про порушення норм матеріального та процесуального права, а також про спрощений підхід при розгляді справи, апелянт акцентує увагу на таких порушеннях:

- Не повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення положень ст. 268 КУпАП, і, в першу чергу, гарантованого права на захист;

- Не отримання судового рішення у зв`язку з необізнаністю про факт його існування та ознайомлення зі змістом останнього лише за заявою захисника з яким укладено договір, що вказує про поважність причин пропуску на оскарження постанови суду;

- Звертає увагу, що фактично проживає в АДРЕСА_3 , про що повідомив поліцейським під час складання протоколу, що стверджується відеозаписом долученим до матеріалів провадження;

- Посилаючись на висновок на стан алкогольного сп`яніння №660 від 09.08.2020 року суд залишає поза увагою, що інкриміновані події мали місце 10 вересня 2020 року, що свідчить про проведення освідування за місяць до встановленої протоколом дати. Більше того, матеріали справи не містять висновку на стан сп`яніння, оскільки до матеріалів долученого саме висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знизують увагу та швидкість реакції датований 10.09.2020, а отже є недопустимим доказом обґрунтування вини особи;

- Заперечує факт вживання алкогольних напоїв, посилаючись на показання пасажира ОСОБА_2 , який був свідком перебігу подій 10.09.2020 року, а також просить врахувати упереджене ставлення патрульних поліції, що передувало складанню протоколу.

- Окрему увагу звертає на процедуру освідування та недотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також про неоднозначні показники приладу «Алконт», що використовувався в медичному закладі;

- Працівниками поліції транспортний засіб не затримувався, а водій від керування транспортним засобом не відсторонювався, що, переконаний скаржник, свідчить про відсутність однозначного висновку щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння та надуманість фактів вини.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав вимоги поданої скарги та повністю заперечив свою вину, при цьому наполягав, що подальшому розвитку подій та непорозумінь передував саме конфлікт з працівниками поліції та упереджене ставлення до нього.

Захисник підтримав вимоги скарги свого підзахисного, просив їх задовольнити з підстав в ній зазначених. При цьому наголошував, що ОСОБА_1 дійсно має інше фактичне місце проживання, що підтверджується самим відеозаписом та довідкою селищної ради, а тому жодним чином не уникав відповідальності. Крім того, адвокат підкреслив ряд порушень, що є безумовною підставою для закриття провадження щодо його довірителя.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючий в АДРЕСА_4 , показав, що знаходився в автомобілі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та був безпосереднім очевидцем подій. Запевнив суд, що на передодні вказаних у протоколі обставин ОСОБА_3 цілий день був з ним по роботі в іншому місті, при цьому постійно використовував автомобіль, а тому не вживав алкогольних напоїв. Вказав, що пиво вживав лише він, будучи пасажиром транспортного засобу. Про те, чому виник конфлікт з поліцейськими пояснити суду не зміг, зробивши припущення, що працівники поліції спостерігали десь неподалік.

Дослідивши матеріали справи та подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, доводи захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, пояснення свідка, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні та постанову суду не отримував, тому клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягнута до відповідальності, яка належним чином не повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2020 року за місцем фактичної реєстрації особи була направлена судова повістка про виклик до суду (а.с.11), яка повернуся не врученою 01.10.2020 року по причині «адресат відмовився».

Попри це судом в призначений день та час 05.10.2020 року розглянуто адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 та винесено постанову.

Вказане, на думку апеляційного суду свідчить про порушення права на захист, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином не повідомлений про час та місце розгляду справи щодо нього.

Більше того, така позиція суду апеляційної інстанції обґрунтована і тим, що строки притягнення особи до адміністративної відповідальності складають три місяці з дня вчинення правопорушення, тобто районний суд мав змогу і час відкласти розгляд справи та повторно направити судову повістку з метою забезпечення прав особи, яка притягнута до відповідальності, при цьому, в межах вказаних строків дослідити матеріали справи, встановити фактичні обставини та постановити обґрунтоване рішення.

Враховуючи, що суд першої інстанції вказав про дослідження всіх матеріалів справи, в тому числі і відеозапису з нагрудної камери поліцейського, незрозумілим є висновок суду, що особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки цим висновком підтверджується твердження ОСОБА_1 , що він повідомляв патрульним поліції про своє фактичне місце проживання, яким є АДРЕСА_2 .

Крім того, згідно довідки Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області від 21 січня 2021 року №41 стверджується, що ОСОБА_1 зареєстрований в селі Ковчин, проте фактично не проживає. Тобто, суд мав можливість, виходячи з матеріалів справи, встановити точне місце мешкання ОСОБА_4 , чого зроблено в даному випадку не було.

За таких обставин постанова районного суду як незаконна підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову місцевого суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд приймає рішення відповідно до ст. 294 КУпАП України.

З матеріалів адміністративного провадження, в першу чергу рапорту співробітника поліції, а також відеозапису, що міститься в матеріалах справи. вбачається, що патрульні поліції виїхали на виклик невідомої особи, яка зазначила про те, що водій сидячи за кермом машини вживає алкогольні напої та слухає гучно музику. Побачивши поліцейських водій почав різко паркувати автомобіль.

Тобто, з досліджених доказів апеляційний суд приходить до висновку, що причиною зупинки транспортного засобу є підозра керування водієм у стані алкогольного сп`яніння зі слів невідомої особи.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Приймаючи до уваги положення ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» апеляційний суд вважає, що такі дії працівників поліції являються незаконними, оскільки відповідно до вищезазначеного можна зробити висновок, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено незаконно, оскільки наведеної підстави для зупинки транспортного засобу ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» не передбачає, більше того, іншої законної причини не вказано і самим поліцейським, що зафіксовано на відео, а в подальшому призвело до складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, хоча ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим працівники поліції були зобов`язані вилучити у останньої посвідчення водія та надати тимчасове посвідчення.

Також, апеляційний суд констатує, що в порушення вимог ст.ст. 265-2 та 266 КУпАП працівники поліції не здійснили тимчасове затримання керованого водієм транспортного засобу, не відсторонили його від керування цим транспортним засобом та фактично дозволили йому продовжувати ним управляти.

Дані обставини викликають сумнів у апеляційного суду щодо законності складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає, що докази, які містяться у матеріалах справи являються недопустимими, оскільки отримані з грубим порушенням законодавства.

Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за недоцільне давати оцінку щодо посилання суду, як на доказ вини особи, на висновок № 660 від 09.08.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знизують увагу та швидкість реакції. У такому разі встановлення описки в судовому рішенні чи то помилки суду щодо посилання на доказ, не є визначальним для висновків апеляційного суду та жодним чином не впливає на їх правильність.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає, що саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та порушення при оформленні матеріалів адміністративного провадження, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, унеможливлює визнання судом належними та допустимими здобутих по справі доказів в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції констатує недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, за таких підстав вважає недоцільним досліджувати обставини його освідування на стан алкогольного сп`яніння, на які звертав увагу адвокат.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з`ясування обставин справи, а також порушення права особи на захист.

За таких обставин постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко