Єдиний унікальний номер 725/796/21
Номер провадження 3/725/582/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., за участю представника Буковинської митниці Держмитслужби України Шкробанця М.Д., Топорівського Д. М., представника Бишки Ф.Ф., розглянувши адміністративну справу, яка надiйшла вiд Буковинської митницi Держмитслужби України, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Першотравневого районного суду м. Чернівці надійшов протокол про порушення митних правил №0065/40800/21 від 17.01.2021 року, за ознаками скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 cт. 483 Митного Кодексу України згідно якого:

17.01.2021 року о 17 год. 55 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби в`їхав автомобіль марки «AUDI A6», д.н. НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_1 , який прямував з Румунії до України в приватних справах. В даному автомобілі в якості пасажира слідував гр. України ОСОБА_2 . До митного контролю вказані громадяни надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

При візуальному оглядів гр. ОСОБА_1 заявив про наявність у нього особистих речей та іноземної ваюти, а саме: 1500 євро. Згідно рішення митного органу даний транспортний засіб та громадяни були виведені з зеленого коридору в червоний.

Під час здійснення митного контролю гр. України ОСОБА_1 пред`явив до митного контролю особисті речі, іноземну валюту, а саме:1500 євро та автомобіль марки «AUDI A6», д.н. НОМЕР_1 .

Під час проведення поглибленого догляду пред`явленого автомобіля марки «AUDI A6», д.н. НОМЕР_1 , було виявлено не заявлена, не пред`явлена під час здійснення митних формальностей та прихована від митного контролю іноземна валюта, а саме: 39 090 євро, які знаходились в поліетиленовому пакеті білого кольору, обмотаного клейкою стрічкою. Кюпюри були розділені на 21 пачку, кожна з якої була перемотана резинкою. Вказаний поліетиленовий пакет знаходився в порожнині між дахом та декоративною обшивкою. Доступ та виїмка вказаної валюти стали можливими після відкриття вверх люка даху автомобіля, а допомогою електричної кнопки, виймання поліетиленового пакета з порожнини, розрізання клейкої стрічки, його розпакування та зняття резинок з пачок.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про валюту і валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку визначеному КМ України.

Гр. України ОСОБА_1 митний контроль пройшов, від надання будь-яких пояснень відмовився.

Дії громадянина України ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

У поданих письмових поясненнях представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , зазначив, що 17.01.2021 року гр. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 заїхали на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби та заявили прикордоннику про те, що мають намір подати митну декларацію. В силу того, що по «червоному коридорі» перебували мікроавтобуси а у «зеленому коридорі» не було жодного автомобіля - їх скерували до «зеленого коридору» та повідомили, що до них підійдуть працівники митниці для здійснення митних формальностей. В подальшому до них підійшов працівник митниці та запитав, що останні будуть декларувати, на що останні повідомили, що іноземну валюту на суму 40 590 євро. Вказував, що через деякий час до них вийшов інший працівник митниці та ще раз перепитав за суму та просив показати валютні цінності, на що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили, що гроші знаходяться в порожнині люка та що вони їх звідти дістануть та запитали куди віднести кошти для перерахунку та де можна заповнити декларації. Після чого митники повідомили, що якщо гроші знаходяться в порожнині люка, то вони мають здійснити поглиблений догляд автомобіля та доставили вказаний автомобіль у зону поглибленого огляду.

Стверджував,що ОСОБА_1 сам показав, де знаходяться кошти та відкрив люк за допомогою кнопки керування люком, що передбачена заводом виробником.

Просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в письмових поясненнях та просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 - Бишка Ф.Ф. в судовому засіданні також підтвердив викладені в поясненнях обставини справи та зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Представник Буковинської митниці Держмитслужби Шкробанець М.Д. просив суд притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Свідок ОСОБА_2 суду показв, що 17.01.2021 року заїхав разом із ОСОБА_1 на територію п/п «Порубне-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби та заявили прикордоннику про те, що мають намір подати митну декларацію на іноземну валюту на суму 40 590 євро. Вказував, що через деякий час до них вийшов працівник митниці та ще раз перепитав за суму та просив показати кошти, на що ОСОБА_1 повідомив, що гроші знаходяться в порожнині люка та запитав куди віднести кошти для перерахунку, і де можна заповнити декларації. Після того митники повідомили, що якщо гроші знаходяться в порожнині люка, то вони мають здійснити поглиблений догляд автомобіля і забрали даний автомобіль.

Суд, заслухавши учасників по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як випливає зі змісту положень ст. 1 Першого протоколу, вони містять три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у право на мирне володіння майном правомірним; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила.

У практиці Європейського суду з прав людини (далі по тексту - Суд) напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний інтерес»; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, Суд констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу» дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За вчинення зазначеного правопорушення передбачене стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

За змістом п. 57 ч.1 ст.4 МК України, валютні цінності є товаром.

Національне законодавство не містить будь-якого нормативного документа, який би забороняв переміщення валютних цінностей у виді готівкових коштів через митний кордон України.

Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначені ст. 197 МК України. Відповідно до частини першої та другої цієї статті, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, визначає коди товарів згідно з УКТ ЗЕД, на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження, та розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та на єдиному державному інформаційному веб-порталі "Єдине вікно для міжнародної торгівлі".

Відповідно до частини третьої ст.197 МК України, переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про валюту і валютні операції», транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Поряд із цим, відповідно до ч.3 цієї статті, порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Як вбачається із постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 3, якою було затверджене Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, будь-яких обмежень щодо переміщення готівкової валюти через митний кордон України фізичними особами, тобто необхідності і обов`язковості отримання будь-яких дозволів для переміщення готівкової валюти через митний кордон України, дане положення не містить.

Аналіз вказаної правової норми у поєднанні із положеннями ч.1 ст.197 МК України, указує на те, що обмеження щодо переміщення валютних цінностей через митний кордон України та порядок переміщення валютних цінностей через митний кордон України у тому числі особливості декларування валютних цінностей та визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню, не є тотожними поняттями.

Вивчення Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 3 дає підстави стверджувати те, що цим Положенням встановлюється саме порядок переміщення готівкової валюти через митний кордон України та гранична сума переміщення готівкової валюти за умови її усного декларування. Встановлення зазначеної граничної суми переміщення валюти через митний кордон України за умови її усного декларування, на думку суду, не є тотожним встановленню обмежень щодо переміщення іноземної валюти через митний кордон України, оскільки при цьому не вимагається надання будь-яких дозволів на таке переміщення, що є однією із ознак, якими характеризуються товари, обмежені до переміщення через митний кордон України.

Разом із цим, суд звертає увагу на те, що відсутність чітко сформульованого, доступного і передбачуваного у своєму застосуванні регулятивного законодавства в частині переміщення валютних цінностей у вигляді готівки, а також накладення адміністративних стягнень у випадку порушень порядку такого переміщення, спричиняє плутанину при застосуванні митного законодавства національними органами влади, порушує загальний принцип «верховенства права».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що втручання в право ОСОБА_1 на мирне володіння своїм майном не відповідатиме принципу правомірності, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом враховується і те, що держава від дій ОСОБА_1 не зазнала жодних збитків, оскільки законодавством не передбачено сплату в даному випадку будь - яких податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки громадянин ОСОБА_1 не мав наміру приховувати чи не заявляти про валютні цінності які були у нього, а навпаки звернувся до працівника митниці для декларування вилучених на підставі протоколу про порушення митних правих валютних цінностей.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 247 КУпАП не передбачає підстави для закрити провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, тому суд закриває справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Все вищезазначене, дає підстави вважати, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад та подія адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 472, ч. 2 ст. 522, 526, п. 1, 3 ч. 1 ст. 527, 528, 529 Митного кодексу України, ст. ст. 247, 289, 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Вилучений товар згідно протоколу про порушення митих правил № 0065/40800/21 від 17.01.2021 року, а саме: Євро (купюри номіналом 20 євро, купюри номіналом 10 євро) у сумі 39090 євто - повернути ОСОБА_1 для декларування та здійснення відповідного митного оформлення.

Вилучений автомобіль марки «AUDI A6», д.н. НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька