Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Маєвського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Маєвського О.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.

ОСОБА_1 інкримінується те, що він 14 листопада 2020 року о 02 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 34, вчинив дрібне хуліганство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, ображав пересічних громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Маєвський О.А. просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим з порушенням матеріального та процесуального права. Висновок суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

ОСОБА_2 також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова винесена відносно ОСОБА_1 27 листопада 2020 року без його участі (а.с.7).

З матеріалами справи захисник Маєвський О.А. ознайомився 11 січня 2021 року (а.с.10).

Апеляційна скарга подана 18 січня 2021 року (а.с.11).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник Маєвський О.А. вказав на можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки його довіритель є студентом Національного університету «Львівська політехніка», навчається на денній формі навчання та у зв`язку із чим немає змоги бути присутнім під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

За наведених обставин, а також з метою недопустимості порушення строків розгляду справи суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника Маєвського О.А. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Дані вимоги закону судом першої інстанції порушені.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Зокрема в постанові суду опис обставин установлених під час розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП115394 від 14.11.2020 року слідує, що ОСОБА_1 14 листопада 2020 року о 02 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 34, вчинив дрібне хуліганство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, ображав пересічних громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Під час апеляційного розгляду захисник Маєвський О.А. надав пояснення, що 14 листопада 2020 року ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого адміністративного правопорушення та проводив дозвілля в кафе «143 Lounge», під час якого ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження невідомими особами. Наголосив на тому, що сам ОСОБА_1 здійснив виклик патрульної поліції для їх належного реагування шляхом оформлення відповідних матеріалів на осіб, які нанесли йому тілесні ушкодження.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є працівниками поліції та здійснювали оформлення адміністративного матеріалу в судове засідання не з`явилися.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що його вина доведена.

Покликання на доведеність вини ОСОБА_1 лише протоколом про адміністративне правопорушення є необґрунтованим (а.с.7 ).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.173 КУпАП, ОСОБА_1 в досліджуваній ситуації не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним правопорушення.

Крім того, із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Маєвського О.А.

В матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Проте, даних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Маєвському О.А. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Маєвського О.А. задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду від 27 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу провадження закрити за відсутність в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович