ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/695/21 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2021 року серії ААБ №112500 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 04 липня 2021 року о 01 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул.Бережанській керував автомобілем «Форт Сієра» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із допомогою Алкотеста 7510 ARMF-0286 (повірка якого чинна до 27.08.2021 року) або в медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що він не був за рулем машини, а була його дівчина, яка не має прав.

Зазначає, що виходячи з машини він підтвердив, що відмічав день народження з друзями та вживав алкоголь.

Вказує, що поліцейські попросили пред`явити йому документи на машину та показати права, згодом наполягали, щоб він дихнув в газоаналізатор та зізнався, що за рулем був він.

Стверджує, що він відмовився дути, так як сам сказав, що пив.

Звертає увагу на те, що було багато зверхнього відношення та насмішок в його сторону від працівників поліції, про що він би і хотів розповісти та надати докази, свідків.

Вважає, що протокол був складений за внутрішнім переконанням поліцейського і не було дано змоги пояснити та довести, що він не водій.

Зазначає, що в протоколі вказана не правдива інформація про зупинку транспортного засобу, відомості щодо можливості застосування (проведення) відеофіксації правопорушення технічним засобом.

Вважає, що інспектором поліції було порушено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Наголошує на тому, що повістки про виклик йому не було надіслано за місцем його роботи, а надсилалися за місцем реєстрації, де він не проживає та не має доступу до поштової скриньки, тому вважає, що йому навмисно не надали можливості захиститися.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки судове засідання відбулося у його відсутності, він знаходився на лікарняному, копію постанови отримав 18 листопада 2021 року в Тернопільському міськрайоному суді, де і ознайомився з матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 04.07.2021 року серії ААБ №112500, відповідно до якого заступником командира роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Сенюк В.В. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 04 липня 2021 року о 01 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул.Бережанській автомобілем «Форт Сієра» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із допомогою Алкотеста 7510 ARMF-0286 ( повірка якого чинна до 27.08.2021 року) або в медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з відеозапису камер поліцейських, працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу, виявили факт переміщення місцями водія ОСОБА_1 і пасажира та повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки, зокрема, що він в порушення п.11.5 ПДР керував т/з марки «Форт Сієра» номерний знак НОМЕР_1 та рухався у крайній лівій смузі руху при вільній правій, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.

Як стверджує відеозапис, водієві ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

В матеріалах справи наявний рапортом заступника командира роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП Сенюка В. від 04.07.2021 року із якого вбачається, що під час несення служби в екіпажі Юпітер 151 близько 01 год. 15 хв. було зупинено автомобіль марки «Форд Сієра» номерний знак НОМЕР_1 за порушення вимог ПДР під керуванням ОСОБА_1 , який керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), на місці зупинки або в медичному закладі проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився. На водія був складений протокол про адміністративне правопорушення №112500 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесена постанова №568855 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Окрім цього, у матеріалах справи наявний акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.07.2021 року, а саме автомобіля «Форд Сієра» номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки відповідно до відеозапису камер поліцейських зафіксовано факт переміщення місцями водія ОСОБА_1 з пасажиром.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що його не було належним чином повідомлено про час та дату розгляду справи, оскільки це спростовується матеріалами справи, відповідно до яких, неодноразово відкладаючи розгляд справи за клопотанням сторони, суд першої інстанції діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою. Окрім того, останній скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що ознаки алкогольного сп`яніння були оцінені самим інспектором та ґрунтувалися на власних переконаннях, оскільки працівниками поліції роз`яснено права та обов`язки особі яка притягується до відповідальності, на відеозаписі чітко встановлено пропозицію пройти огляд як на місці, так у медичному закладі, і відмова правопорушника він проходження огляду як на місці, так у медичному закладі.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Також водій ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчинених правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Оскільки ОСОБА_1 участі під час розгляду справи в суді першої інстанції не приймав, копію постанови суду отримав 18 листопада 2021 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя