Справа № 594/1680/21
Провадження № 3/594/891/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Когут О.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли від заступника начальника відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, фізичної особі - підприємця,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 732081 від 24 листопада 2021 року, вбачається, що 12 листопада 2021 року біля 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в с.Олексинці Чортківського району, за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_2 , вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру, а саме голосно кричав в її сторону, обзивав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, при цьому пояснив, що 12.11.2021 приїхав за місцем тимчасового проживання своєї колишньої дружини для того, щоб забрати свою малолітню дочку ОСОБА_3 , 2019 року народження до свого місця проживання в с.Більче Золоте, як робив це раніше. Коли зайшов на подвір`я господарства, повідомив про свій намір колишню дружину. Остання не погодилась на це, хоча раніше не заперечувала цього і сказала, щоб він зустрівся з дочкою в будинку. В цей час почув плач дитини, який доносився з будинку, тому зайшов в середину будинку та пішов у кімнату до дочки. В кімнаті було багато диму, так як ОСОБА_4 розпалювала піч, а дочка сиділа біля пічки і плакала. Тому запропонував останній винести дочку на свіже повітря, так як в кімнаті було важко дихати, однак вона заперечила в цьому. Тоді самостійно почав одягати дочку, однак її мати вирвала з рук її штанята а потім і дочку. Після цього він вийшов на двір, де на нього чекала його старша дочка від першого шлюбу, і вже з нею знову зайшли у будинок. Жодного психологічного насильства щодо колишньої дружини не вчиняв, обоє розмовляли на підвищених тонах, проте голосно не кричав та не виражався до неї нецензурними словами. А 19.11.21 колишня дружина написала заяву до поліції, причиною чого послужило те, що одразу ж після цих подій звернувся із заявою до органу опіки та піклування Більче - Золотецької сільської ради про встановлення днів і годин його побачення з дочкою.

Захисник Когут О.В. зазначив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує на те, що після дій ОСОБА_1 в неї погіршився стан здоров`я, боліло серце, понизився рівень тиску і вона вимушена була приймати ліки, однак в матеріалах справи відсутні докази на погіршення стану її здоров`я. Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі словесні образи, погрози, приниження тощо спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

У справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, настали внаслідок дій кривдника. У даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, зокрема, у ньому не конкретизовано, в чому саме полягало психологічне насильство, вчинене ОСОБА_1 відносно колишньої дружини ОСОБА_2 та чи завдана шкода її психічному здоров`ю, хоча це прямо випливає з диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Тому складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до ст. 173-2 КУпАП винними є дії особи, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Завдання такої шкоди, як шкоди психологічному здоров`ю потерпілого (про що вказано в протоколі), дана стаття не передбачає.

Тому вважає, що належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не має, а сам протокол без інших доказів не може бути доказом у справі, у зв`язку з чим просив адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 12.11.2021 до неї додому прийшов її колишній чоловік ОСОБА_1 та повідомив, що хоче забрати дочку до себе додому, щоб провести з нею час, на що заперечила йому та сказала, щоб він проводив час з дочкою у неї вдома. Після цього, ОСОБА_1 схопив дочку на руки та виніс її на двір. З допомогою сина, вона забрала від нього дочку та занесла її в будинок. Також пояснила, що коли ОСОБА_1 зайшов в будинок, останній почав голосно кричати до неї, обзивав її нецензурними та образливими словами, після чого в неї погіршився стан здоров`я, почало боліти серце та понизився рівень тиску, у зв`язку з чим змушена була прийняти ліки. Про подію повідомила орган поліції через 7 днів, тому що дізналася, що ОСОБА_1 подав заяву до органу опіки та піклування з приводу врегулювання питання щодо побачень з дочкою. Таким чином, намагалася вжити заходів, які б його негативно характеризували.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Когута О.В., потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 по відношенню до колишньої дружини, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається - умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Відповідно до методичних роз`яснень щодо природи домашнього насильства визначено, що метою такого завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя. Підкоряючись, жертва стає безпорадною, не може правильно оцінювати ситуацію, більше навіть не намагається себе захистити.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство, що має місце у даному випадку. Оцінка таких дій ОСОБА_1 як нецензурна лайка, саме як домашнього насильства, без з`ясування природи та причин конфлікту, який виник між ним та колишньою дружиною, свідчить про невміння працівників поліції давати правильну правову оцінку неправомірним діям винної особи.

Так, дані, які містяться у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах, вказують виключно на перелік вчинених ОСОБА_1 дій, без зазначення причин та обставин, які до цього призвели. Мета, яку переслідував винний, працівниками поліції не встановлена. А тому, висновок працівника поліції щодо наявності у діях ОСОБА_1 саме ознак домашнього насильства викликає природній сумнів з огляду на отримані судом пояснення правопорушника та потерпілої.

Пояснення ОСОБА_1 щодо причин виникнення конфлікту між ним та ОСОБА_2 суд не знаходить такими що не відповідають дійсності чи викликають сумнів, оскільки в ході судового розгляду даних, які б такі спростовували, здобуто не було.

Крім того, дані протоколу не містять відомостей щодо завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, останні містять лише припущення відповідальної особи щодо настання таких. Не здобуто доказів цього і в ході судового розгляду.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що на час розгляду справи доказів наявності складу та події адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 суду не надано, провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, керуючись ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд.

Суддя: