1Справа № 335/271/21 3/335/286/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої адміністратором ФОП ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 025855 від 26.12.2020 року вбачається, що 26.12.2020 року о 23-45 год. ОСОБА_1 , адміністратор кафе „Сан Сіті, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 2-Г, порушила карантинні обмеження встановлені постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 року, п.п. 12 п. 2, а саме: не припинила роботу закладу та приймала відвідувачів після 23-00 год.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її захисником адвокатом Кокіним А.Ж. подані письмові пояснення-заперечення, згідно до яких, 26.12.2020 року о 23-42 год. кафе було зачинено та не працювало, працівники закінчували прибирання приміщень, але за одним з столиків залишилися декілька відвідувачів, які відмовились покинути приміщення, та наполягали на тому, що вони хочуть закінчити їсти та випивати. Враховуючи те, що ці особи знаходилися у стані алкогольного сп`яніння, а у неї, як у адміністратора, відсутні можливості застосувати до них засоби впливу, вона вирішила зачинити кафе, зупинити їх обслуговування, розпочати прибирання, та не вступати з ними у конфронтацію, у зв`язку з чим ОСОБА_1 заперечує проти викладеного у протоколі, що вона приймала відвідувачів, та не припинила роботу закладу. Крім того, посилаючись на те, що відсутні докази на підтвердження того, що протокол складено відносно суб`єкта господарювання та вона не має статус суб`єкта правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, просить провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно, об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти в межах, порядку і спосіб визначений законами України.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення в протоколі обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до підпункту 12 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, яка діяла на час складання протоколу про адміністративні правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: робота після 23-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Вказана норма Постанови Кабінету Міністрів України КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Згідно з ч. 1 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2ст. 55 ГК України).

Докази того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем відсутні, також в матеріалах справи відсутні докази здійснення останньою господарської діяльності в кафе „Сан Сіті, займана посада адміністратора у закладі не підтверджує наявності в діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не може нести відповідальності за діяльність вказаного кафе.

Також, у протоколі серії ВАБ № 025855 від 26.12.2020 року відсутні відомості про свідків правопорушення, та понятих, у присутності яких цей протокол було складено.

Як випливає з матеріалів справи, у протоколі відсутні всі його обов`язкові складові, що виключає його відповідність вимогам ст. 256 КУпАП.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року 'заява N 16347/02), п. 1 резолютивної частини рішення "Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява N 17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 карантинного режиму.

З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що адміністратором закладу „Сан Сіті ОСОБА_1 був порушений карантинний режим, введений Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», та зважаючи на те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, суддя дійшов висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 275-280, 283-287 КУпАПКУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В.Геєць