Справа 682/351/21
Провадження № 3/682/178/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Шевчук В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим та зареєстрованим по АДРЕСА_1 , головним спеціалістом мобілізаційного відділення Славутського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,
в с т а н о в и в:
23 грудня 2020 року виявлений та задокументований факт порушення головним спеціалістом мобілізаційного відділення Славутського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Славутський ТКЦ та СП) службовцем ЗСУ ОСОБА_1 , який має допуск до державної таємниці, обов`язків щодо забезпечення охорони державної таємниці. Зокрема, ОСОБА_1 як особа, яка тимчасового виконувала обов`язки по забезпеченню режиму секретності в Славутськом ТЦК та СП (наказ військового комісара від 29 вересня 2020 року), не виконав вимоги, що передбачені положеннями п. 767 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18 грудня 2013 року № 939, тобто не виконав вимоги режиму секретності та не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Так, 13 жовтня 2020 року ОСОБА_2 в приміщенні АДРЕСА_2 ) передав секретні документи, в тому числі № М-102т від 30 вересня 2020 року, начальнику служби захисту інформації Славутського ТЦК та СП прапорщику ОСОБА_3 .
Вказана передача секретних документів була здійснена за відповідним актом приймання-передачі матеріальних носіїв секретної інформації №8/31дск від 13 жовтня 2020 року. Проте, в порушення вимог п. 767 Порядку-939, у вказаному акті відсутні відомості про передачу секретного документа №М-102т від 30 вересня 2020 року, який зареєстрований в журналі обліку письмових зброшурованих матеріалів інв. № 4.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та обставини, викладені у протоколі, підтвердив. У вчиненому щиро розкаюється та запевнив суд, що подібні порушення в майбутньому не повторяться. Повідомив суду, що тимчасово виконував обов`язки начальника служби захисту інформації. Ним було отримано документ із грифом «таємно», облікований за № М-102т та супровід до нього. Після повернення керівника ОСОБА_3 за актом прийому-передачі ОСОБА_1 передав документи, які були прийняті ним за час виконання обов`язків начальника відділу. Однак, внаслідок технічної помилки в акті прийому-передач було зазначено супровід до документу № М-102т, а не сам документ, хоча фактично останній є в наявності та не втрачений. ОСОБА_1 пояснив, що мала місце технічна помилка, в результаті якої за актом прийому-передачі було передано сам документ, однак помилково вказано про передачу лише супровідного листа до нього.
За клопотанням ОСОБА_2 в судовому засіданні у якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , начальник служби охорони державної таємниці, який повідомив, що під час тимчасового виконання обовязків начальника ОСОБА_2 останньому надійшов таємний документ, який береться на інвентарний облік, та супровід до нього, який долучається до справи. Однак під час прийому-передачі супровідний лист порахували, а саму схему (таємний документ) ні. ОСОБА_3 повідомив, що проводилась перевірка, якою встановлено, що всі обліковані документи наявні, а помилка під час акту прийому-передачі носить суто технічний характер.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, стверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення № 10 від 10 лютого 2021 року, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно із якими 13.10.2020 під час прийому-передачі проводилась перевірка МНСІ, згідно акту прийому-передачі та форми обліку, всі документи, які надійшли за час виконання обов`язків ОСОБА_1 начальника ДСП, були в наявності. Під час відпрацювання акту прийому-передачі сталась технічна помилка, так як ОСОБА_1 порахував супровідний лист;
витягом з наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 29.09.2020 № 120, згідно із яким тимчасове виконання обов`язків начальника служби захисту інформації покладено на головного спеціаліста мобілізаційного відділення державного службовця Чижуна В.О.;
актом огляду від 23 грудня 2020 року, згідно із яким було проведено огляд акту приймання-предачі матеріальних носіїв інформації №8/31дсн від 13.10.2020 та встановлено, що службовець ЗСУ ОСОБА_1 не передав на зберігання матеріальний носій секретної інформації з грифом секретності «Таємно», який облікований в Журналі інвентарного обліку письмових зброшурованих матеріалів № 4, за порядковим номером №М-102т від30.09.2020;
актом приймання-передачі матеріальних носіїв № 3/21дск від 01 лютого 2021 року;
журналом інвентарного обліку письмових зброшурованих матеріалів, згідно із яким за порядком номером М-102 від 30.09.2020 значиться «витяг зі схеми мобілізаційного розгортання Збройних сил України» в одному примірнику на 1 (одному) аркуші
висновком за результатами проведення службового розслідування, яким встановлено, що під час відпрацювання акту прийому-передачі МНСІ через неуважність сталася помилка, яка полягає у тому, що було зазначено вхідний номер супровідного листа до документа інв. М-102т (вх. №М-30т від 17.09.2020), а не обліковий номер додатка (так як на цей час додаток був переоблікований за іншим номером, про що є відмітка на супровідному листі та в Журналі обліку вхідних документів), що призвело до загрози витоку секретної інформації;
витягом із наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 28.09.2018, згідно із яким ОСОБА_1 надано доступ до інформації, що має ступінь секретності «Таємно» (у тому числі й мобілізаційного характеру) та до матеріальних носіїв, які містять таку інформацію, в обсязі завдань, визначених обов`язками за займаною посадою з 28 вересня 2018 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про державну таємницю» забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях,
У зв`язку з допуском до державної таємниці, ОСОБА_1 узяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці), та був проінформований про відповідальність за порушення законодавства у зазначеній сфері.
Таким чином, відповідно до покладених обов`язків, ОСОБА_1 зобов`язаний знати вимоги нормативно-правових актів України, постанов та інструкцій щодо забезпечення охорони держаної таємниці.
Разом із тим, в порушення вимог п. 767 Порядку-939, ОСОБА_1 не вказав відомостей про передачу секретного документа №М-102т від 30 вересня 2020 року, зазначивши за вказаним номером супровід до секретного документа.
Пункт 6 ч. 1 ст. 212-КУпАП встановлює відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Однак, щодо можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до протоколу, 23 грудня 2020 року був виявлений та задокументований факт триваючого порушення ОСОБА_1 обов`язків щодо забезпечення державної таємниці, а саме 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 передав секреті документи із вказаними вище порушеннями. В протоколі вказано, що зазначене порушення вимог режиму секретності є триваючим та містить загрозу витоку секретної інформації, оскільки відповідальна за зберігання секретного документа особа ( ОСОБА_1 ) на момент виявлення 23 грудня 2020 року не міг здійснювати контроль за його наявністю.
Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, яке за своєю суттю не є триваючим, оскільки припинилося шляхом вчинення одномоментної дії, оскільки порушення, вчинене ОСОБА_1 , щодо не виконання вимог режиму секретності не тривало у часі, а з об`єктивної сторони виразилось у одноразовій дії помилці при передачі документів.

За таких обставин, станом на день розгляду справи закінчились встановлені ст. 38 КУпАП строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.
На підставі наведеного, керуючись ст.38, ст.187, п.7 ст.247, ст.ст.268, 276-285, 289 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Шевчук В. В.