Провадження № 3/521/948/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 5148, посвідчення водія НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020 року о 04 годині 26 хвилин, в місті Одесі, по вул. Ак. Філатова, буд. 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Leganza, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол, серії ДПР18 № 063460, від 10.12.2020 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина водія підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом з місця складення протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судові засідання, які неодноразово призначалися судом на 21.01.2021 року, 04.02.2021 року не з`являвся.

Про вказані дати судових засідань Смаль Д.О. повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток на адресу, вказану ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

На адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно яких ОСОБА_1 отримав судові повістки про виклик до суду, про що свідчить рукописний текст з підписом останнього. (а. с. 16)

Крім того, про дати судових засідань ОСОБА_1 повідомлявся, шляхом складення телефонограми на мобільний номер телефону, вказаного ним при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначену телефонограму останній отримав особисто. (а. с. 15)

Отже, суд приходить до висновку, що ним прийнято всі, встановлені законодавством, міри для належного повідомлення ОСОБА_1 про явку до суду.

Проте, у судові засідання, належним чином повідомлений ОСОБА_1 не прибув.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Проаналізувавши докази в їх сукупності та, надавши їм оцінку, суддя прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зважаючи на те, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя, приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення при накладенні стягнення, враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення та його наслідки, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, вважає необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Згідно інформації щодо стадій розгляду судових справ Київського районного суду м. Одеси та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 Постановою Київського районного суду м. Одеси, від 16.02.2015 року по справі № 520/17430/14-п (провадження № 3/520/85/15) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті, чинної на момент скоєння правопорушення, до суду апеляційної інстанції Постанова оскаржена не була.

Крім того, згідно інформації щодо стадій розгляду судових справ Малиновського районного суду м. Одеси та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 09.03.2016 року по справі № 521/1605/16-п (провадження № 3/521/914/16) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті, чинної на момент скоєння правопорушення, до суду апеляційної інстанції Постанова оскаржена не була.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 130, 283, 284, 287 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий НОМЕР_4 , посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий НОМЕР_4 , посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук