Постанова

Іменем України

07.12.2021 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

21 жовтня 2021 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №053336 від 12.10.2021р., 11.10.2021р. об 16 год. 16 хв. у місті Львові по вулиці Перфецького 2А водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ 3163-340 д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійнив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , водієм якого є ОСОБА_2 , що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

Крім того, 21 жовтня 2021 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №053337 від 12.10.2021р., 11.10.2021р. об 16 год. 16 хв. у місті Львові по вулиці Перфецького 2А водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ 3163-340 д.н.з. НОМЕР_1 та будучи учасником дорожньо транспортної пригоди, залишив місце події, не повідомивши орган чи підрозділ поліції.

Оскільки два адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження згідно постанови від 23.11.2021 року.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності не погодився. Пояснив суду, що 11 жовтня 2021 року здійснював рух на своєму автомобілі УАЗ 3163-340 д.н.з. НОМЕР_1 в районі вулиці Перфецького 2А у місті Львові, при цьому не порушуючи правил дорожнього руху. Наступного дня з ним зв"язалися працівники патрульної поліції та повідомили, що він вчинив дорожньо - транспортну пригоду. Він, ОСОБА_1 , прибув в управління патрульної поліції, де на нього складено протоколи про адміністративні правопорушення. Після переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події визнав, що переднє колесо його автомобіля могло ледь притерти бампер автмоблія потерпілого. Зазначив, що наміру втікати з місця ДТП в нього не було, і якби він відчув удар, то відразу б зупинився.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в протоколіах про адміністративні правопорушення, вважає, що ОСОБА_1 свідомо поїхав з місця ДТП з метою уникнення адміністративної відповідальності. Зазначив, що пошкодженням його автомобіля заподіяна шкода, оскільки йому довелось перефарбовувати повністю бампер. В підтвердження обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, долучив відеозапис з камер, розташованих на даній ділянці вулиці.

В судовому засіданні досліджено письмові матеріали адміністративної справи, переглянуто долучений потерпілим до матеріалів справи диск з відезаписом з місця події.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст.122-4 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, а також залишив місце ДТП, при цьому не повідом про це підрозділ поліції.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 124 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3б. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а відповідно до п.13.1 залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з ст. 122-4 КУпАП, передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил.

З переглянутого судом відеозапису, долученого потерпілим до матеріалів справи, вбачається та підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні, що останній керував автомобілем УАЗ 3163-340 д.н.з. НОМЕР_1 , повернувши вправо по дорозі, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу зачепив припаркований автомобіль потерпілого ОСОБА_3 - Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце події.

Відтак, надані в судовому засіданні пояснення правопорушника про те, що він не зачепив припаркований транспортний засіб, і нічого не відчув під час руху, суд розцінює як бажання правопорушника ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальністі та спосіб самозахисту.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , ним не надано, не здобуто таких і під час судового розгляду справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Матеріалами адміністративної справи доведено, що саме водій ОСОБА_1 , керуючи своїм автомобілем не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушення стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №053339 та №053337 № від 12.10.2021р. та доданими до них матеріалами.

Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами. Разом з тим, доказів які б спростовували вину в інкримінованому правопорушенні, правопорушником ОСОБА_1 не надано.

Відтак, оцінивши докази у їх сукупності, беручи до уваги власне переконання, яке ґрунтується на безпосередній перевірці доказів і пояснень, отриманих у суді, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху.

Суд вважає докази у справі логічними, взаємопов`язаними та такими, що у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, а його пояснення, дані в судовому засіданні, суд визнає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано більш серйозне правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Вилучене посвідчення водія повернути.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь