ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 Справа №607/21799/21

провадження №3/607/9641/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є. розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2021 року серія ААБ №306987, водій ОСОБА_1 29.10.2021 року о 12 год. 26 хв. в м.Тернополі по вул. Руській, керуючи транспортним засобом марки Ford Focus Х-МАХ номерний знак НОМЕР_1 та будучи причетним до наїзду на тварину, а саме собаку, місце події залишив, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, зазначивши, що не помітив, що здійснив наїзд на собаку.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Так, ст.122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,-

Відповідно до п.2.10а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний : а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.11.2021 року серія ААБ №306987. Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП стало порушення вимог п.2.10а ПДР України, а саме залишення останнім місця ДТП, до якої він був причетним.

Правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП характеризується з об`єктивної сторони дією залишення місця дорожньо - транспортної пригоди, будучи до неї причетним, а з суб`єктивної сторони - визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення є особа, яка досягла 16-річного віку та яка причетна до ДТП. Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху .

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності , передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Тобто, за ст.122-4 КУпАП підлягає відповідальності особа, яка залишила місце дорожньо транспортної пригоди, будучи до неї причетною.

Таким чином, однією з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є факт наявності дорожньо транспортної пригоди, до якої така особа причетна, а також доведеність вини особи у виникненні дорожньо транспортної пригоди.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б достеменно свідчили про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки (ч.4 ст.122 КУпАП) чи порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (ст.124 КУпАП) щодо події, обставини якої викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.11.2021 р. серія ААБ №306987, який є предметом розгляду. Так-як, притягнення до адміністративної відповідальності за вказаними статтями, а саме факт наявності процесуальних рішень щодо розгляду з цих питань є обов`язковою передумовою притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП .

Тобто, в діях ОСОБА_1 суддя не вбачає одного із обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, за якою останній притягується до адміністративної відповідальності, а саме суб`єктивної сторони правопорушення вини, оскільки відсутній факт наявності дорожньо транспортної пригоди, до якої така особа причетна, а також доведеність вини особи у виникненні дорожньо транспортної пригоди.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд на підставі наявних матеріалів та доказів не може зробити беззаперечний висновок про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки суду не було надано достатніх та незаперечних доказів суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення оговореного в диспозиції ст.122-4 КУпАП, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд приходить до висновку, що фактично в діях водія ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки в ході судового засідання його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не знайшла свого достеменного підтвердження поза розумними сумнівами.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

У відповідності до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, як залишення місця дорожньо транспортної пригоди, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 9, 122-4, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, ст.62 Конституції України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін