ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/252/21 Справа № 196/1163/20 Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Тараненка Павла Павловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим за частиною 1 статті 130 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з оскаржуваної постанови, 12.10.2020 о 10 год. 50 хв в смт. Царичанка по вул. Центральна, 90 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з винесеною постановою, адвокат Тараненко П.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги захисник Тараненко П.П. в інтересах ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що, оскаржувана постанова є незаконною. Звертається увага у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 та його захисник не були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про існування оскаржуваної постанови дізналися 19.01.2021. Адвокатом зазначається, у випадку належного повідомлення ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, останній з`явився до суду. Неналежне повідомлення про час та дату розгляду справи, на думку апелянта, позбавило ОСОБА_1 можливості зокрема скористатися правом на юридичну допомогу адвоката, що порушило права на захист.

Крім того, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставина справи. Зазначається, що покази свідків, не є належними доказами винуватості, оскільки вони не допитувалися судом першої інстанції. Залишено поза увагою суду, на думку сторони захисту і те, що пояснення свідків оформлені на надрукованому бланці. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського витребувано не було, які і не було допитано поліцейського ОСОБА_2 .

На думку захисника, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованим.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Тараненко П.П., будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, не з`явилися, при цьому подала заяви про розгляд апеляційного скарги з їх відсутності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справи за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №480577 він 12.10.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота і хитка хода відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер Alcotest» в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його вини у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження медичного огляду.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є належними доказами, оскільки вони не були написанні ними власноруч, є ідентичними та виготовлені на бланку, суд вважає безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення були відібрані інспектором патрульної поліції, із власними підписами свідків, та відповідно до ст. 251 КУпАП, є належними доказами, оскільки вони не суперечать іншим доказам у справі.

Посилання апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків під час судового засідання, а тому їх письмові пояснення не можуть бути прийняті до уваги, є безпідставними, оскільки особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції, останні надали письмові пояснення щодо обставин правопорушення і поставили свої підписи під ними, ці пояснення свідків не суперечать іншим вищенаведеним доказам у справі, тому підстав піддавати їх сумніву в якості доказу апеляційний суд не вбачає.

Твердження апеляційної скарги захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист, через розгляд справи без участі сторони захисту, за наявності клопотань про відкладення, на переконання суду апеляційної інстанції є неспроможними.

Так, як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про розгляд справи, призначений на 09-00 годину 28 жовтня 2020 року, що підтверджується оголошенням про його виклик, опублікованим на веб-сайті судової влади України відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України, та клопотанням ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату від 27.10.2020 (а.с. 11, 12).

Разом з цим, про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений на 11 січня 2021 року, свідчать його клопотання та клопотання його захисника Тараненка П.П. про відкладення справи на іншу дату, які були подані через канцелярію суду 17.12.2020 (а.с. 23-24, 25-26).

Апеляційний суд, враховуючи положення ст.ст. 38, 268 КУпАП, погоджується з висновкам суду про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника Тараненка П.П., належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

При цьому, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та перебування справи щодо нього в суді, не вжив заходів для явки до суду першої інстанції, апеляційний суд сприймає вказану поведінку як спробу уникнути покарання за вчинення адміністративного правопорушення.

Вищенаведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору, а нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33, 36 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Тараненка Павла Павловича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко