П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатської області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , працюючого офіціантом в ресторані «Татош», за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №777117 від 23.10.2021 року вбачається, що 23.10.2021 року о 19 год. 20 хв. у приміщенні ресторану «Татош» офіціант ОСОБА_1 обслуговував відвідувачів без захисної маски або респіраторів, крім того в ресторані за столом відпочивало більше 4 осіб, чим порушив п.13, п.14 п.п.3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.252КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст.251КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні стороною обвинувачення, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Частина 1статті 44-3 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, норма зазначеної статті є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №777117 від 23.10.2021 року вбачається, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13, п.п.3 п.14 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Однак, пункт 13 у вищевказаній Постанові, в редакції, яка діяла на момент складання протоколу, виключено на підставі Постанови № 583 від 02.06.2021.

Так, відповідно до вимог п.14 Постанови КМУ№1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яка діяла на момент складання протоколу, передбачено відвідування закладів освіти здобувачами освіти у разі, коли на самоізоляції через контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19 перебуває більше, як 50 відсотків здобувачів освіти та персоналу закладу освіти.

До протоколу не додано жодного належного доказу, який б підтверджував, що ОСОБА_1 відвідував заклади освіти здобувачів освіти у разі, коли на самоізоляції через контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19 перебуває більше, як 50 відсотків здобувачів освіти та персоналу закладу освіти, як це вимагає пункт 14 Постанови КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 12.09.2020 зі змінами.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вказане положення знайшло своє відображення й уКУпАП, за змістом статті 7 якого ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, які б були достатніми для визначення, що така особа є належним суб`єктом відповідальності за порушення правил щодо дії карантину, яким забороняється відвідування закладів освіти в разі, коли на самоізоляції через контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19 перебуває більше як 50 % здобувачів освіти та персоналу закладу освіти. Отже, відсутні підстави для визнання його винним у вчиненні розглядуваного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суддя вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ст.284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,280,284,294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 1ст. 44-3 КУпАП - закрити в порядку п.1 ч.1 ст.247КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Олена ГОЛЯНА