Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3213/21
Провадження № 3/935/1847/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який працює водієм ПП ОСОБА_2 , РНОКПП не надано

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, згідно з яким 10.11.2021 о 13.30 год. у м.Коростишеві по вул.Героїв Небесної Сотні ОСОБА_1 , керуючи автобусом БАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , по маршруту Житомир-Коростишів-Антонівка та перевозив 17 громадян, троє з яких стояли, хоча згідно реєстраційних документів передбачено14 місць, чим порушив постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 зі змінами (постанова КМУ №1096 від 20.10.2021.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про що свідчать судові повістки, про поважність причин неявки суд не повідомив, з заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 із змістом останнього ознайомлений, відповідну копію отримав, що підтвердив власним підписом. Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а отже останній обізнаний про право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про розгляд даної справи у Коростишівському районному суді Житомирської області, проте, останній з письмовими поясненнями, клопотаннями до суду не звертався, своїм правом мати захисника також не скористався, хоча мав для цього достатньо часу.

Крім того, суддею враховуються положення ст.268 КУпАП, згідно яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП не є обов`язковою.

За таких обставин, з огляду на положення ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 10.11.2021;

- письмові пояснення невідомої особи від 10.11.2021, оскільки у графі «прізвище, ім`я, по батькові» відсутні будь-які відомості;

- постанова по справі про адміністративне правопорушення від 10.11.2021 стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.44-3 КУпАП,

суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Ст. 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020.

Водночас, вказаною постановою встановлено вимоги не до будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно ГКУ є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦКУ, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, у даному провадженні суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП є суб`єкт господарювання або його посадова особа, наділена відповідними організаційно-розпорядчими повноваженнями.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з внутрішнього перевезення пасажирів, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Судом вже зазначалось вище, що ст.44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, оскільки лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює правову норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння .

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у відповідній статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Водночас, при складанні даного протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вказаних вимог закону, а саме: не зазначено, яку ж конкретно норму Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 та Постанови Кабінету Міністрів України №1096 від 20.10.2021 порушив ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень ЄСПЛ («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Оскільки даний протокол, всупереч ст. 256 КУпАП, не містить підпункти, пункти, розділи чи статті спеціальних нормативно-правових актів, які передбачають відповідальність за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, складений адмінпротокол серії ВАБ №781879 від 10.11.2021 не може бути визнаний належним доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Що стосується долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, то :

- письмові пояснення від 10.11.2021 відібрані інспектором СРПП ВП №2 Бобровою О. у невстановленої особи, оскільки у графі «Прізвище, ім`я, по батькові» інформація відсутня;

- витяг з ПКМУ №1236 від 09.12.2020 явно не стосується здійснення пасажирських перевезень з порушенням карантинних норм;

- реєстраційні документи на транспортний засіб БАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , на підтвердження наявних в автобусі місць для сидіння пасажирів, оскільки саме на цьому наголошується посадовою особою патрульної поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, останньою до матеріалів не долучено.

Згідно з положеннями ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М.Рибнікова