Справа № 465/2534/20
Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-з/811/228/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
16 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В.,
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
У травні 2020 року ОСОБА_4 звернулася із позовом до ОСОБА_3 , в якому просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позову, а саме з 04.05.2020 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. в дохід держави.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_4 1500 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Рішення суду оскаржував відповідач ОСОБА_3 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року залишено без змін.

29.10.2021 на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення. Покликаючись на укладення договору про надання правової допомоги з ОСОБА_5 № 09-1/04/21 від 09.04.2021, положення такого і виконання обов`язків за таким, затрачений адвокатом час для надання правової допомоги, просить стягнути 2250 грн., з розрахунку 750 грн. за 1 годину.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із п. п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 вказаної статті унормовано, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги у даній справі проводився в порядку письмового провадження, без виклику сторін, у зв`язку з тим, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться також без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами справи.

Перевіряючи підставність заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів враховує таке.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

В свою чергу, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.п.1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Бабій А.М. просить вирішити питання стягнення на користь позивачки ОСОБА_5 понесені судові витрати у справі (витрати на правову допомогу), зокрема в суді апеляційної інстанції.

Так, згідно долученої до заяви копії Рахунку № 26-1/10-1Р від 26.10.2021, за надану ОСОБА_6 професійну правову (правничу) допомогу в межах справи № 465/2534/20 в суді апеляційної інстанції остання повинна сплатити на користь АО «АйЕмПартнерс» 2250,00 грн. (т. 2 а.с. 16).

У матеріалах справи дійсно наявний договір про надання правової допомоги № 09-1/04/21 від 09 квітня 2021 року, укладений між АО «АйЕмПартнерс» та ОСОБА_5 (т. 2 а.с 9-11).

У розділі 3 цього договору зазначено про те, що правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням за цим договором, клієнт оплачує в гривнях в розмірі, що визначається додатковою угодою (пункт 3.1. Договору).

Згідно із пунктом 1 Додаткової Угоди № 1 до Договору № 09-1/04/21 від 09.04.2021, п. 3.1. договору змінено та викладено у наступній редакції: За надання правової допомоги, передбаченої цим Договором, клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі, який вираховується з фактичної кількості витрачених годин на надання правової допомоги клієнту, з розрахунку 1 година роботи адвоката дорівнює 750,00 грн. (т. 2 а.с. 12).

Слідуючи копії ордеру на надання правничої правової допомоги Серія ВС № 1086516 від 15.07.2021, представництво інтересів ОСОБА_5 у Львівському апеляційному суді здійснював адвокат АО «АйЕмПартнерс» Бабій А.М. (т. 2 а.с. 13).

Згідно Акту прийому-прередачі № 25-1/10/21 від 25.10.2021, в період з 19.07.2021 по 25.10.2021 виконавець надав, а замовник прийняв послуги на загальну суму 2250,00 грн. (т. 2 а.с. 15).

Колегія суддів враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Як вже зазначалося вище, рішення у даній справі ухвалено 22.10.2021, при цьому заява про ухвалення додаткового рішення представником позивача здана на поштове відділення 27.10.2021, тобто така подана у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк.

У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші обставини. Гонорар має бути розумним та врахований витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, про що зазначено вище.

Заперечень чи інших пояснень на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач ОСОБА_7 не подав, при цьому, 15.12.2021 знайомився із матеріалами даної справи та заявою про ухвалення додаткового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів виходить з того, що представник ОСОБА_2 здійснював представництво позивачки ще у суді першої інстанції, тобто до ухвалення судового рішення у справі, відтак був знайомий із матеріалами справи та позицією своєї довірительки щодо заявлених вимог (т. 1 а.с. 165).

Зазначене, дозволяє прийти висновку, що складність спірних правовідносин (категорія справи), обізнаність представника у таких і судовій практиці з цього приводу, що презюмується, виключає необхідність затратити 3 год. робочого часу для підготовки відзиву на апеляційну скаргу, з врахуванням часу на ознайомлення з такою, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу у розмірі, який просить сторона позивача, не є обгрунтованими хоча б з погляду зазначених вище обставин.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що витрати у розмірі 1500 грн., як еквівалент потрачених 2 год. робочого часу адвоката на надання правової допомоги у даній справі є співмірними із складністю такої, її тривалістю та наданими послугами у суді апеляційної інстанції, затраченим часом на надання таких послуг, а розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності, а також розумності, що свідчить про необхідність часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача ОСОБА_7 витрат на правничу допомогу на користь позивачки ОСОБА_1 , у зв`язку з відхиленням його апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому, колегія суддів враховує те, що згідно правової позиції Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

У цьому контексті, колегія суддів також звертає увагу на те, що у разі урегулювання спірних правовідносин (тобто тих, які, з врахуванням принципу диспозитивності були предметом апеляційного розгляду) у досудовому порядку, не було б питання і про стягнення у примусовому порядку відповідних судових витрат.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надану правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складений 16 грудня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк