Справа № 509/6245/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

продавець в магазині «Продукти», Великодолинське

до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ВАБ № 509788 від 06 листопада 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що, 06.11.2021 року, приблизно о 14:23 год., ОСОБА_1 , знаходячись у магазині продуктів в смт Великодолинське на вулиці Станційна, 40, здійснювала торгівлю алкогольними напоями, а саме пиво без отримання ліцензії на проведення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чим вчинила адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП визнала.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 509788 від 06.11.2021 року, судя вважає, що провадження по справі необхідно закрити з наступних підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП, регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, що провадять господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010 - конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 509788 від 06.11.2021 року відсутнє посилання яку саме норму ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» порушила ОСОБА_1 .

Так, слід зазначити, що оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, однак таке посилання у протоколі відсутнє, а суд позбавлений права поточнювати фабулу адміністративного правопорушення.

Суд з`ясував, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем до протоколу про адміністративне правопорушення не надано.

Більш того, матеріали адміністративної справи не містять доказу того, що ОСОБА_1 , взагалі здійснила господарську діяльність.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження обставин викладених в протоколі.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд констатує, що з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015р. №222, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 164, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, вилучені алкогольні напої, а саме пиво, згідно акту вилучення від 06.11.2021 року - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя А.І.Бочаров