Провадження № 3/760/9428/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України, відносно

ОСОБА_1 , керівника ПрАТ «ТФ «Роза», ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення №2421/26-15-04-12-22 від 11.08.2021 року, складений ГДРІ ГУ ДПС у м. Києві Гидою Л. відносно ОСОБА_1 . Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 керівник ПрАТ «ТФ «Роза», вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а саме : «ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме: п.46.2. ст. 46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та Закону України від 16.07.1999 №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні» , що виразилось у не виконанні обов`язку з подання аудиторського звіту разом із річною оприлюдненою фінансовою звітністю до контролюючого органу за 2020 рік у строк до 10.06.2021».

У судове засідання, призначене на 24.11.2021 р., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не прибула, про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлена належним чином.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлені наступні обставини, та суд прийшов до слідуючих висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення №2421/26-15-04-12-22 від 11.08.2021 року, складений ГДРІ ГУ ДПС у м. Києві Гидою Л. відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 , керівник ПрАТ «ТФ «Роза», допустила ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме: п.46.2. ст. 46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та Закону України від 16.07.1999 №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні» , що виразилось у не виконанні обов`язку з подання аудиторського звіту разом із річною оприлюдненою фінансовою звітністю до контролюючого органу за 2020 рік у строк до 10.06.2021 /а.с.1-3/.

Відповідно до відомостей, зазначених у Акті про результати камеральної перевірки від 10.08.2021 р. № 63635/Ж5/26-15-04-12/307313 слідує, що перевіркою встановлено порушення п.46.2 ст.46 Податкового кодексу України /а.с.4/

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК для цілей оподаткування платники зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У п.75.1 ст.75 ПК передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом, а фактичні - цим кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.86.1 ст.86 ПК результати перевірок (крім камеральних та електронних) оформлюються у вигляді акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Зазначені правовідносини стосовно проведення податкових перевірок та оформлення їх результатів регламентовані також Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів від 20.08.2015 №727, а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом ДФС від 1.06.2017 №396.

Згідно з порядком та методичними рекомендаціями акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати та є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків відповідно до пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки в порядку, установленому цим кодексом.

У п.86.7 ст.86 ПК передбачено, що в разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами й даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2020 по справі № 140/388/19.

Водночас платник податку за обставинами справи заперечень на акт не подавав, суду пояснив, що висновки податкового органу, викладені в Акті податкової перевірки ним не оскаржувались в адміністративному порядку, навпаки - ним подано уточнюючий розрахунок з метою усунення порушень, про які зазначено в акті податкової перевірки.

Водночас платник податку за обставинами справи заперечень на акт не подавав. А саме, на час розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили жодні докази, які б підтверджували факт незгоди із висновками, викладеними податковим органом в Акті камеральної перевірки від 10.08.2021, так само не надана будь-яка інформація щодо оскарження з боку ПрАТ ТФ «Роза» в адміністративному порядку висновків податкового органу.

Таким чином, враховуючи вищевказані докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення було скоєно 10.06.2021 року, а виявлено 10.08.2021 року під час проведення податкової перевірки, правопорушення не є триваючим, тому на момент розгляду справи в суді, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, закінчився.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 163-1 ч. 1, 251 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , керівника ПрАТ «ТФ «Роза», , - визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , керівника ПрАТ «ТФ «Роза», , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , керівника ПрАТ «ТФ «Роза», , за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: К. С. Застрожнікова