Провадження № 3/344/7216/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, без права керування таким транспортним засобом, а також керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані адміністративні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 01 листопада 2021 року о 00 год. 50 хв. по вул. Київська, 15 у місті Івано-Франківськ неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Yamaha Vino без державного номерного знака у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager (0317), результат якого становить 1.43 % проміле.

Крім цього, 01 листопада 2021 року о 00 год. 50 хв. по вул. Київська, 15 у місті Івано-Франківськ неповнолітній ОСОБА_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобам керував транспортним засобом марки Yamaha Vino без державного номерного знака.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9а, 2.1а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та беручи до уваги вимоги ст.36 КУпАП - справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні, суд вважає за необхідне адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП та адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти один єдиний номер справи № 344/17689/21 ( провадження № 3/344/7216/2021).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП визнав та дав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, щиро каявся, просив призначити мінімально можливе стягнення передбачене за вчинення даних адміністративних правопорушень.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_1 адвокат Корчевий М.С. надав письмове клопотання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу передбачених ст.24-1 КУпАП у вигляді попередження або інший вид стягнення, який передбачений вимогами даної статті. Разом з тим, адвокат пояснив, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, джерела доходу не має, проживає разом з матір`ю, у якої знаходиться на утриманні. Керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Тому просить суд врахувати вказані обставини та застосувати такий захід впливу як попередження або інший вид стягнення, який передбачений вимогами даної статті. Крім того захисник у судовому засіданні заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасниками судового провадження такі обставини не оспорюються та просив обмежитися поясненням особи правопорушника, а також дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника його захисника, прийшов до наступних висновків.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даній адміністративній справі та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Зазначені вище протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, вони підписані уповноваженою особою. Зауважень щодо правильності складання протоколу та достовірності відображеної в ньому інформації ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні не висловлювали.

Так, в протоколах, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення» викладена суть правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 130 та ч.2 ст. 126 КУпАП, за якими складено протоколи.

Враховуючи пояснення особи правопорушника у суду відсутні сумніви у добровільності позиції ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом, без права керування таким транспортним засобом, а також керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Санкція даної статті передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п. 2.9а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, у ч.2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З системного аналізу ч.2 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП та глави 3 КупАП встановлено, що більш серйозним з числа вчинених ОСОБА_1 правопорушень є адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки санкція даної статті передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, а максимальним стягненням за ч.2 ст.126 КУпАП є у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Відтак, суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у межах санкції ч.1ст.130 КУпАП.

Згідно пояснень ОСОБА_1 та протоколу про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КупАП, останній не має посвідчення водія, оскільки він його не отримував, тобто він не набув права керування транспортними засобами, а тому у розумінні п.1.10 ПДР України він не є водієм. За таких обставин, на думку суду неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 при визначені адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП слід віднести до інших осіб та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки санкція статті ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами для категорії субєктів данного адміністративного правопорушенння інших осіб.

Щодо заявленого клопотання захисника особи правопорушника, у якому той просить при накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 застосувати положення статті 24-1 КУпАП, оскільки останній є неповнолітньою особою суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою,другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;попередження; доган або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2017 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

При вирішення данного клопотання суд враховує, що неповнолітнім ОСОБА_1 вчинено правопорушення, які підпадають під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди та значний рівень алкоголю у крові на час керування ним транспорним засобом, а саме 1,43 % проміле.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст.9 КУпАП.

Відповідно до статті 22 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставиною, що пом`якшує правопорушення, визнано щире каяття. Обставин, що обтяжують правопорушення не встановлено.

За вищевикладених обставин суд дійшов до висновку про призначення неповнолітньому ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП на загальних підставах в межах санкції даної статті, оскільки на думку суду, саме таке стягнення є необхідним та достатнім для досягнення передбаченою статтею 23 КУпАП мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст.ст. 36, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук