Справа № 578/1495/20
провадження № 3/578/28/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області (на час розгляду справи Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області), про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП України), права передбачені статтею 268 КУпАП України, роз`яснені,

установила:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.12.2020 серії ДПР18 №212582, складеного поліцейським СРПП №2 Краснопільського ВП старшим сержантом поліції Рябухою Станіславом Олександровичем, 25.12.2020 о 19 год. 21 хв. по вул. Краснопільській в с. Мезенівка Сумської області громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України.

11.01.2021, 26.01.2021, 05.02.2021 розгляд справи відкладався за клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також за клопотаннями його представника у зв`язку з неможливістю прибуття через хворобу ОСОБА_1 та через зайнятість захисника в інших судових процесах (із наданням відповідних підтверджуючих документів).

12.02.2021 у судове засідання ОСОБА_1 та його захисник прибули.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Драгер» поліцейський не роз`яснив останньому його права та обов`язки, визначені КУпАП та статтею 63 Конституції України та вказував, що права були роз`яснені лише перед складанням адміністративного протоколу. Крім того вказує, що відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, погодився пройти такий огляд у медичному закладі. Також вказує, що працює, але у даному протоколі поліцейські написали, що останній не працює.

Адвокат Дем`яненко Н.П. у судовому засіданні 12.02.2021 наголосила, що через загальну канцелярію суду направила заперечення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України (справа № 578/1495/20, 3/578/28/21). Пояснила, що надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення докази, а саме: Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; пояснення свідка ОСОБА_2 ; пояснення свідка ОСОБА_3 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене 25.12.2020 о 20 год. 12 хв.; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; Декларація про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки № СДІ-0016-З ВТ; розписка про отримання на зберігання транспортного засобу ОСОБА_2 ; відео з бодікамери №11130095/1; постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП - не можуть бути прийняті до уваги з таких підстав.

Адвокат Дем`яненко Н.П. стверджує, що відеофіксація складається з декількох коротких файлів, які перериваються. З першого файлу відеофіксації, який починається о 19:21:22 год. та закінчується о 19:23:18 год. не видно руху автомобіля та його зупинки працівником поліції. З відео фіксації слідує, що працівник поліції не представився, але він сказав, що представився ОСОБА_1 і запропонував представитися йому. На запитання працівника поліції, чи вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 дав чітку відповідь, що не вживав. Але працівник поліції зазначив, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, але які саме і яким чином вони були виявлені не вказав. Відеофайл переривається в зв`язку із залученням свідків. Другий файл відеофіксації починається о 20:06:10 год. і закінчується о 20:08:17 год. З відеозапису слідує, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння з застосуванням газоаналізатора «Драгер» поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, визначені КУпАП, статею 63 Конституції України, не інформував про порядок застосування спеціального технічного засобу, не вказав йому та не озвучив при свідках наявні ознаки алкогольного сп`яніння у нього, що стали підставою вважати, що він перебуває у стані сп`яніння. Його права були роз`яснені лише перед складанням адміністративного протоколу. Відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд у медичному закладі. Працівником поліції було запропоновано два медичних заклади спочатку наркодиспансер у м. Суми, а потім найближчий медичний заклад - В. Писарівська лікарня. ОСОБА_1 погодився пройти таке освідуання. На цьому о 20:08:17 год. файл переривається в зв`язку з транспортуванням ОСОБА_1 до медичного закладу, але до якого не озвучено. О 20:11:49 год. відеофіксація відновилася в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від освідування у медичному закладі, оскільки він запізнювався на роботу (свідки підтвердили цю причину), ще раз підтвердив, що алкогольні напої він не вживав. Але наслідки такої відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння йому не були роз`яснені працівником поліції.

Також адвокат вказувала, що з відеодиску слідує, що на пропозицію пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 погодився без вагань, будь-які ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння (як зазначено в протоколі та акті огляду, а саме: нечітка мова та почервоніння обличчя) з запису не вбачаються. Відеозапис є фрагментарним, не інформативним, оскільки з перегляду неможливо однозначно встановити обставин спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, факту дотримання процедури направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративного протоколу. Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, проїхати в медичний заклад, проте, ні йому, ні свідкам не повідомлялися ознаки алкогольного сп`яніння, які були встановлені у нього. Відеозапис однозначно не підтверджує викладених в протоколі відомостей щодо наявних у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Також пояснює, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають заздалегідь надрукований текст, заготовлені завчасно з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння, заповнені одним почерком, але хто ставив їм запитання, на які вони надавали відповідь в поясненнях, не зазначено. Пояснення починаються зі слів «По суті поставлених мені запитань можу пояснити наступне». У судовому засіданні адвокат стверджувала, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений поліцейським в порушення вимог частини п`ятої статті 266 КУпАП України і є недійсним.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянина ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП України визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП України, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №212582 від 25.12.2020; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2020; постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 автомобілем за відсутності посвідчення водія, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; відеозапис нагрудної камери.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змістом ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП України, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Вказаний протокол як доказ не містить підтверджень порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Судом також прийнято до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими останні підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак вказані пояснення не розкривають суб`єктивної сторони порушення, передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП України, оскільки не підтверджують факту пропозиції працівника поліції пройти огляд у медичному закладі охорони здоров`я в м. Суми (як слідує з пояснень свідка ОСОБА_3 ), так як з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти освідування в медичному закладі охорони здоров`я в смт Велика Писарівка Сумської області. Крім того, суд звернув увагу, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають заздалегідь надрукований текст, заготовлені завчасно з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), заповнені очевидно одним почерком, у той час як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №212582 від 25.12.2020 зазначені й інші ознаки алкогольного сп`яніння ніж в поясненнях свідків (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова).

Порушення початкової процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм складання протоколу, тому згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП України даний протокол не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Встановлені судом обставини свідчать про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.

При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція)

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши заперечення адвоката ОСОБА_1 Дем`яненко Н.П., наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Стаття 247 КУпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).

Враховуючи факт недоведення належними і допустимими доказами обставин відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у судді відсутні підстави вважати вказану особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відтак суддя доходить висновку на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ст. 283 КУпАП України у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП України, суддя

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (на час розгляду справи Сумського) району Сумської області за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП України).

Суддя Ю.О. Зеря