Провадження № 33/824/115/2021 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м н е м У к р а ї н и

11 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , її представника - адвоката Шевченка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Старовойтової Д.А. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 1732 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 10 вересня 2020 року, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , спровокував конфлікт, тим самим вчинивши сварку із колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якої спричинив психологічне насильство в сім`ї.

Рішення про закриття провадження у цій справі суддя місцевого суду мотивував тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - адвоката Старовойтової Д.А. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалась на те, що місцевий суд дійшов до необґрунтованого висновку щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Указала, що 15.01.2020 Оболонським районним судом м. Києва вже було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 1732 КУпАП. Після цього, ним було написано розписку, відповідно до якої він зобов`язувався забезпечувати родину та не чинити психологічного тиску в сім`ї. Однак, у порушення взятих на себе зобов`язань, 10 вересня 2020 року, ОСОБА_1 знову спровокував конфлікт зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якого повторно вчинив психологічне насильство у сім'ї. Відтак, за наведених обставин, вважала, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП. Просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

потерпілої ОСОБА_2 та її представника, які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити;

ОСОБА_1 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Старовойтової Д.А.;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягаєз наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року з наступними змінами визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Тобто, за змістом закону слідує, що вчинення особою дій, передбачених даною статтею, тягнуть за собою завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю особи, у відношенні якої вчинені дії, тобто настання певних наслідків.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за дії передбачені ч.1 вказаної статті, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст. 173 -2 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 10 вересня 2020 року, близько 11 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме, висловлювався в її бік нецензурною лайкою та погрожував розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих в суді апеляційної інстанції, 10.09.2020р. він за вказаною в протоколі адресою, а саме, АДРЕСА_2 не перебував та не вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 будь - якого насильства. Вказав, що того дня він з ОСОБА_2 спілкувався лише по телефону і розмова стосувалась його участі у вихованні їх спільної дитини, оскільки ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що конфлікт у неї з її колишнім чоловіком ОСОБА_1 триває довгий час, оскільки ОСОБА_1 залишив сім`ю та пішов проживати окремо. ОСОБА_1 участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим між ними виникають конфлікти, під час яких ОСОБА_1 погрожує забрати в неї сина. Не заперечувала того факту, що 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , 8 лінія, буд. 5 не перебував, а спілкування відбулось по телефону. Конфлікт між ними відбувся 09.09.2020р., під час якого ОСОБА_1 намагався виламати двері.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_1 10 вересня 2020 року, близько 11 години 00 хвилин перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Твердження апелянта про те, що постанова суду не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді 1 інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 09.10.2020 р. ОСОБА_1 в суді першої інстанції надав аналогічні пояснення щодо того, що 10.09.2020 року він за адресою: АДРЕСА_3 , 8 лінія, буд. 5 не перебував, а спілкувався з ОСОБА_2 того дня лише по телефону. Не заперечувала вказаних обставин також і ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

Крім того, апеляційна скарга не містить доводів на обгрунтування незаконності рішення Оболонького районного суду м. Києва від 09.10.2020р. щодо ОСОБА_1 .

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що суд 1 інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, томуапеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Старовойтової Д.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька