Справа № 708/140/21
Номер провадження № 3/708/103/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 515475 від 26.01.2021 року, 25 січня 2021 року близько 12 год. малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні Головківського НВК І-ІІІ ступенів за адресою: с. Головківка Чигиринського району Черкаської області, вчинив булінг у класі відносно своєї однокласниці - малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке виразилось у фізичному насильстві, внаслідок чого останній заподіяно шкоду фізичному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки, однак, судячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП не визнає.

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що 25 січня 2021 року близько 13 год. їй зі школи зателефонувала дочка ОСОБА_5 і сказала, що ОСОБА_6 ударив її в живіт, після чого вони з чоловіком забрали дитину зі школи та повезли на обстеження в лікарню, де їй було встановлено діагноз "забій нижньої частини живота".

Конфліктна ситуація з ОСОБА_7 у її дочки триває протягом кілької років, перед Новим роком він розбив їй ніс, але тоді вона не зверталася з офіційними заявами.

З ОСОБА_7 та його батьками щодо даної ситуації вона не говорила, оскільки баьки не йдуть на адекватний діалог.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона є класним керівником 5 класу Головківського НВК, де навчаються ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Діти обоє є лідерами, тому між ними постійно виникають конфліктні ситуації, як почалися ще в початковій школі.

Очевидцями даного конфлікту були лише діти, нікого з дорослих в класі не було, тому вона опитувала дітей і всі їх пояснення виклала в пояснювальній записці на ім`я директора школи. Вона неодноразово проводила бесіди з дітьми щодо культури поведінки, щодо запобігання булінгу, попереджала, що не можна битися, однак це не привело до позитивного результату. Також вона проводила збори батьків, говорила з ними про поведінку дітей.

На її думку, між цими двома дітьми існує симпатія, але вона проявляється в агресивній формі, тому вона не може назвати поведінку ОСОБА_7 булінгом, оскільки ОСОБА_5 теж провокувала його на такі дії, однак він важка дитина і з ним та з його батьками потрібно працювати психологу. Письмових заяв від батьків на поведінку ОСОБА_7 у неї не має.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4 , свідка, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 515475 від 26.01.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копію паспорту ОСОБА_4 , дані огляду лікаря КНП Чигиринська багатопрофільна лікарня Чигиринської міської ради Ковалевського С.О. від 25.01.2021 року, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 515475 від 26.01.2021 року 25 січня 2021 року малолітній ОСОБА_2 в приміщенні школи ударив малолітню ОСОБА_3 , внаслідок чого останній заподіяно шкоду фізичному здоров`ю.

Протокол про адміністративне правопорушення згідно з вимогами ч. 3 ст. 173-4 КУпАП було складено відносно матері малолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_1 .

Відповідно до пп. 3-1, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Суть адміністративного правопорушення має включати не лише дані про про булінг, але і час, місце здійснення самого булінгу, фактичні дані відносно того, що зазначений факт мав місце, коли, ким та яким чином він був здійснений.

Однак, жодна заява та жодний документ, долучений до матеріалів справи, не вказує на систематичність протиправних дій малолітнього ОСОБА_9 відносно малолітньої ОСОБА_3 .

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на систематичність дій ОСОБА_9 або які б вказували на конкретний період часу, протягом якого ОСОБА_2 вчиняв цькування відносно ОСОБА_3 .

Зі слів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ОСОБА_2 часто ображає ОСОБА_3 , однак документальне підтвердження систематичності вчинення булінгу (цькування) в матеріалах справи відсутнє, до того ж, як підтвердила суду класний керівник дітей ОСОБА_8 , агресивна поведінка ОСОБА_7 часто є відповіддю на провокативні дії самої ОСОБА_5 , яка теж його ображає.

Більше того, в судовому засіданні встановлено, що комісія щодо дослідження даного конфлікту в навчальному закладі не створювалась, сторони конфлікту для з`ясування обставин справи до школи не викликалися, рішення щодо розв`язання цієї ситуації навчальним закладом не приймались.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП.

Згідно з положеннями пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294, 307, 308 КУпАП, суддя -

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Г. Івахненко