Справа № 183/7060/21
№ 3/183/2908/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., за участю прокурора Серченка С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, депутата Губиниської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до 03.12.2020 року, працюючої економістом на ТОВ «Орільський об`єднаний елеватор», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

03.12.2020 року ОСОБА_1 склала повноваження депутата Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію посадової особи Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), а саме 05.07.2021 року о 14 годині 48 хвилин, тобто з порушенням встановленого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» строку для подачі такої декларації.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що 03.12.2020 року вона дійсно склала повноваження депутата Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 04.12.2020 року вона подала декларацію пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, вважала, що вона відзвітувалася перед державою. Про те, що необхідно подавати декларацію після звільнення, вона не знала, її про це ніхто не повідомляв, умислу щодо неподання такої декларації у неї не було. Крім того, зазначила, що у національної поліції повноважень на здійснення перевірки фактів своєчасності подання декларації не має. Такі повноваження є лише у НАЗК, а, відтак протокол складений не уповноваженою на те особою, що є підставою для закриття провадження у справі.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами, крім того, зазначив, що незнання закону не звільняє від відповідальності. Вказав, що повну перевірку здійснює НАЗК, однак виявлення фактів здійснюється і іншими органами.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: пояснень самої ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні; протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією; запиту Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 30.06.2021 року № 4155/55/103/01-2020 до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області щодо надання завірених належним чином документів у відношенні ОСОБА_1 ; листа Губиниської селищної ради від 19.07.2021 року № 1412; протоколу Губиниської селищної ради від 06.11.2015 року; листа комунального підприємства Новомосковської центральної регіональної лікарні інтенсивного лікування Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації від 22.09.2021 року № 499, відповідно до яких ОСОБА_1 на стаціонарному або амбулаторному лікуванні в період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року не перебувала; роздруківки з публічної частини офіційного веб-сайту АЦСК «ПриватБанк» відносно ОСОБА_1 ; витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якогоОСОБА_1 подала електронну декларацію (після звільнення) 05.07.2021 року; роздруківки щорічної декларації за 2020 рік, після звільнення, про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеруОСОБА_1 ; роздруківки з Центральної виборчої комісії щодо відомостей про результати голосування депутатів Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в яких зазначена, зокрема, ОСОБА_1 ; рішення першої сесії VІІІ скликання Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 03.12.2020 року про початок повноважень депутатів Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області VІІІ скликання, на якій було вирішено про початок повноважень депутатів, зокрема, ОСОБА_1 ; письмових пояснень самої ОСОБА_1 про те, що вона ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», подала щорічну декларацію за допомогою електронно-цифрового підпису «Приват Банк pb_». 05.07.2021 року о 14.48 годині вона подала декларацію несвоєчасно після того, як дізналася, що вона її невірно подала. Так як їй в Губиниській селищній раді пояснили, що потрібно подати декларацію перед звільненням за 11 місяців, яку вона подала 04.12.2020 року о 15.01 годині, вказала, що декларацію вона подавала з робочого місця, у період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року на лікарняному та за межами кордону України вона не перебувала; наказів Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17 про затвердження положень про структурні (відокремлені) підрозділи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; положення про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; листів Національного агентства з питань запобігання корупції до Генерального прокурора України від 21.03.2019 року; листа комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України до Голови Національної поліції України від 11.09.2018 року; листа Генеральної прокуратури України до керівників регіональних прокуратур від 18.04.2019 року № 05/09/2-290вих-171окв-19.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення через відсутність у неї умислу, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» містить визначення правопорушення, пов`язаного з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Склад правопорушення за ст. 172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, подала відповідну декларацію та подавала щорічні декларації, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій.

Крім того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» (а.с .33).

Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 була ознайомлена з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог про фінансовий контроль і, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, не могла не розуміти, що стосовно неї застосовуються вимоги щодо фінансового контролю, в тому числі й вимоги щодо своєчасного подання декларацій після звільнення, як додаткового заходу здійснення фінансового контролю.

Таким чином, з досліджених доказів слідує, що у ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних перешкод своєчасно подати декларацію після складання повноважень депутата Губинської селищної ради, що є підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо посилання ОСОБА_1 на той факт, що протокол складено не уповноваженим суб`єктом, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в даному випадку, яке передбачене ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням того, що Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, входить до структури Національної поліції доводи ОСОБА_1 про складання протоколу не уповноваженою на те особою є безпідставними.

Таким чином, суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Отже винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність чи невинність особи в інкримінованому їй правопорушенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 935 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк