Справа № 265/8797/21
Провадження № 3/265/2754/21
П О С Т А Н О В А

09 грудня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2021 року близько 17.40 години гр. ОСОБА_1 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 у нетверезому стані, умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю, тим самим скоїв насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду для участі у розгляді справи не з`явився з невідомих причин. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свою провину визнав, про що зазначено у протоколі та наданих ним письмових поясненнях.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП України справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням наведеного, суддя вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , яка знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, але до суду жодного разу не прибув, станом розгляду справи не цікавився та своїм правом надання пояснень не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступних висновків.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до статті 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №788385 від 28.10.2021, та доданими до нього матеріалами, а саме: рапортами працівників поліції, заявою потерпілої ОСОБА_2 до ВП №2 МРУП ГУНП в Донецькій області про вжиття заходів адміністративного характеру до її сина ОСОБА_1 , письмовими поясненнями потерпілої, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження.

З урахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 доведена, в його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив психологічне насильство відносно своєї матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з тим, матеріали протоколу про адміністративне правопорушення надішли на розгляд до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області лише 03 листопада 2021 року. Розгляд справи по суті став можливим 09 грудня 2021 року.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі спливу на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що строки, передбачені ст. 38 КУпАП, станом на день вирішення справи спливли, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 29, 33, 34, 38, 173-2 ч. 1, 247, 252, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя І. Міхєєва