Справа № 308/1778/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого сантехніком, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №268053 від 06.02.2021 встановлено, що 06. 02.2021 о 04 год. 45 хв. за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п.2. п.10 постанови КМУ №641від 22.07.2020. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 з`явився, вину визнав повністю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акту, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, його статті, частини, пункти, вимоги яких порушені, є обов`язковою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»(далі Закон) карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, а санітарно-протиепідемічні правила і норми - нормативно-правові акти (накази, інструкції, правила, положення тощо) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, вимоги яких спрямовані на запобігання виникненню та поширенню інфекційних хвороб.

Відповідно до ст.29 вказаного Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Згідно динаміки внесення змін до постанови КМУвід 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хворобиCOVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» встановлено, що на момент складання протоколу працівниками поліції відносно гр. ОСОБА_1 за провину п.п.2 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236. За таких обставин слід застосовувати положення ч.2 ст. 8 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, пункт нормативно-правового акту (п.п.2 п.10 Постанови), який був підставою для складання вищезазначеного адміністративного протоколу втратив чинність.

Відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

На підставі викладеного, провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент складання протоколу та розгляду справи в суді інкримінований останній пункт постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заході на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 втратив чинність.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 9,247, 280,283-284 КУпАП,-

постановив:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3КУпАП, у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.С.Дегтяренко