Справа № 361/9029/20
Провадження № 3/361/693/21
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 506257 від 22.11.2020, ОСОБА_2 , притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за те, що він 22.11.2020 близько 07 год. 00 хв. на 30 км а/д Київ-Чернігів керуючи автобусом марки «Фольксваген ЛТ35» н/з НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом Баришівка-Лукаші-Київ без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски, чим порушив постанову КМУ № 641 від 22.07.2020.

У суді ОСОБА_2 свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що дійсно здійснював перевезення пасажирів, проте перебував у захисній масці. Зазначив, що іноді, не офіційно, підробляє водієм, оскільки не вистачає грошей на проживання.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною нормою настає виключно за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною нормою настає виключно за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного проступку, за який передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки у суді встановлено, що суть адміністративного правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 506257 від 22.11.2020 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, де визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також місце вчинення адміністративного правопорушення. Натомість, у протоколі відсутнє посилання на пункт постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 за порушення якої настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а також не конкретизоване місце вчинення адміністративного правопорушення (район, область).

При таких обставинах притягувати до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не має достатніх підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 247, 252, 256,279, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.М. Петришин