КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3452/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

10 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

За доводами апелянта, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керував автомобілем, та зобов`язаний був проходити огляд на стан сп`яніння.

Зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, які б засвідчували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, з відеозапису нагрудної камери поліцейського не вбачається присутності свідків.

Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складено із порушеннями процедури відмови від огляду, оскільки після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки, поліцейські не надали направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. в режимі відеозв`язку, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 09 квітня 2021 року о 17 годині 45 хвилин у м. Києві по вул. Антоновича,176 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN JETTA 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На вимогу працівників поліції від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено , що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.. 245, 251,280,283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021, який набув чинності 17.03.2021, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, нормами законодавства передбачено порядки оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, направлення на огляд водія транспортного засобу видається поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи у випадку непогодження водія транспортного засобу з результатами огляду на місці. Також, направлення може видаватися у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки та погодження огляду у закладах охорони здоров`я. Більше того, з 17.03.2021 свідки проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів

Судом апеляційної інстанції досліджено два відеофайли з бодікамери поліцейського, що містяться на СД-диску (а.с. 2), щодо яких суд зазначає наступне.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що на відеозаписі відсутні свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, як вже зазначалось вище диспозицією ст. 266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Крім того, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 одночасно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, оскільки таке направлення передбачено лише у випадку погодження водія проходити огляд в закладі охорони здоров`я чи у випадку незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому, із дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Жодних заперечень на те, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, ОСОБА_1 не висловлював.

Крім цього, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, не містить вимог щодо присутності свідків під час зупинки транспортного засобу.

За наведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав ОСОБА_1 винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнув його до відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного судує остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус