Справа № 946/1104/21 Провадження № 3/946/527/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Присакар О.Я., за участю секретаря судового засідання Аубекерової Г.В., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з відділу з організації населення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 074464 від 13.02.2021 року, 13.02.2021 року о 03 год. 57 хв., в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Осипенко, 55 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у медичному закладі зі згоди водія у встановленому порядку. Висновок лікаря № 14, результат позитивний

1, 74%.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи на 18.02.2021 року о 10 год. 00 хв. повідомлявся шляхом зазначення дати розгляду адміністративної справи в протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчить його особистий підпис. Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Відповідно до даних службової записки керівника апарату суду, з 22.10.2020 року в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області не здійснюється відправка поштової кореспонденції у зв`язку з відсутністю маркової продукції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості відкласти судове засідання та здійснити повторний виклик притягуваного.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» Європейський суд дійшов висновку, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.

Таким чином, ОСОБА_1 знав про складений відносно нього протокол, що та не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 074464 від 13.02.2021 року, в якому ОСОБА_1 зазначив, що випив пиво та керував транспортним засобом;

- висновком № 14 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.02.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- результатами тесту за допомогою пристрою «Драгер», результат тесту 1, 74%;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки і йому було запропоновано проїхати до лікарні на що він погодився;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, як о 03:53:19 ОСОБА_1 сідає за кермо автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , о 03:57:07 автомобіль починає рух та о 04:04:48 ОСОБА_1 на місті зупинки відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» та забажав їхати до медичного закладу з метою проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Дослідивши в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Гарькавого С.В. від 15.02.2021 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочинів проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» … «позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП ( 80731-10 ). Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала».

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує обставини, згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 від 15.06.2017; 5119), визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 від 15.06.2017; 5119), судовий збір у розмірі 454 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.Я.Присакар