Справа № 740/5160/20
Провадження 3/740/470/21
ПОСТАНОВА

іменем України

16 лютого 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Носилевській О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно протоколу працюючої керуючою магазином ТОВ «Стиль Д», проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2020 року за ч.1 ст.44-3 КУпАП ОСОБА_1 , як керуюча магазином «Стиль Д», 21 листопада 2020 року в 09-22 год. в м.Ніжині по вул.Шевченка, 120, здійснювала прийом відвідувачів у магазин, не припинивши його діяльності, чим порушила п.15 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

У запереченнях від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 проти обставин адміністративного правопорушення заперечує з посиланням на те, що п.15 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» втратив чинність 19 грудня 2020 року. Магазин здійснює господарську діяльність у сфері торговельного обслуговування населення і має в асортименті широкий вибір товарів медичного призначення. Заборона діяльності стосується саме суб`єкта господарювання. Відсутні докази щодо її віднесення, як найманого працівника, до посадової особи суб`єкта господарювання з покладенням обов`язків щодо забезпечення профілактичних заходів, припинення діяльності чи не допуск покупців. Протокол складений з порушенням встановлених вимог. Просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до заяви від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечує, просить розглянути справу за відсутності.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП (в редакції, яка діє з 21 листопада 2020 року) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дана стаття є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення ОСОБА_1 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно яких додатково до обмежень, передбачених п.10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 №641» п.п.10, 15, 17-46-4 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» втратили чинність.

Зі змісту наданих на дослідження матеріалів справи та аналізу вищевказаних положень, зокрема аналізу динаміки внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», встановлено, що на момент розгляду справи в суді інкримінований ОСОБА_1 п.15 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236. Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Також судом враховується, що юридичний склад адміністративного правопорушення-це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Статтею 55 ГК України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення місце роботи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначене як «…керуюча магазином «ТОВ «Стиль Д», при цьому докази щодо віднесення ОСОБА_1 до суб`єкта господарювання чи відповідальної особи за діяльність об`єкту торгівлі згідно протоколу,-матеріали справи не містять.

За змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин ОСОБА_1 , із врахуванням поданих суду доказів, не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, що виключає наявність в діях останньої складу данного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Олійник.