П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 року м.Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

- за ч. 4 ст.121 КУпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 204359 від 19.12.2020 ОСОБА_1 19.12.2020 на автодорозі с. Муровані Курилівці Конищів, в порушення п. 31.3б та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» керував автомобілем марки «ГАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що ч. 4 ст.121 КУпАП України передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУПАП. Раніше він не вчиняв адміністративного правопорушення за керування автомобілем без проходження обов`язкового технічного огляду та не був пригнутий до відповідальності, атому повторність у його діях відсутня. Крім того, посилається на те, що технічний огляд автомобіля повинен був проходити власник даного транспортного засобу приватний підприємець та його роботодавець ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не являється власником автомобіля, і такий обов`язок на нього не покладено. Просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що автомобіль марки «ГАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 є власністю ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до п.п. 3,11,12 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого КМУ від 30 січня 2012 року №137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тони, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку. Для проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовник подає виконавцю особисто або через уповноважену особу: паспорт або інший документ, що посвідчує особу (у разі подання документів уповноваженою особою така особа, крім документа, що зазначений в цьому абзаці, пред`являє виконавцю документ, що підтверджує її повноваження; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Замовником згідно вищевказаного Порядку є власник транспортного засобу чи уповноважена ним особа.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не є ні власником, ні уповноваженою особою на вчинення таких дій, за таких обставин, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 121 КУПАП.

Крім того, матеріали справи не містять постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУПАП, що виключає у його діях повторність, передбачену ч. 4 ст. 121 КУПАП.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУПАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу за ч. 4 ст. 121 КУПАП стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: