Справа № 464/1943/21 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/1644/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суд м. Львова від 4 червня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2 ,8 березня 2021 року о 00.33 год. у м. Львові по вул. Сихівська, 1, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану постанову та звільнити його від сплати судового збору, поновити строк на апеляційне оскарження.

Стосовно строку на апеляційне оскарження зазначає, що в суді першої інстанції участі не приймав, копію рішення отримав 27 жовтня 2021 року, що підтверджується розпискою, про час та місце розгляду справи не був належним чином повідомлений.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що з постановою судді суду першої інстанції він не згідний, та така постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме огляд повинен пройти ОСОБА_2 та в який спосіб.

Працівниками патрульної поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з чим такий огляд є недопустимим доказом, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, також його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Наголошує, що покази свідка ОСОБА_3 з невідомих причин не було взято до уваги працівниками поліції, та не було її допитано в судовому засіданні суду першої інстанції, окрім того письмові пояснення свідків не допитаних в судовому засіданні не можна вважати належними та допустимими.

Повідомляє, що суддею суду першої інстанції розглянуто справу з порушенням правил підсудності, оскільки ОСОБА_1 у свої заявах зазначав, що зареєстрований у Сокальському районі, с. Боб`ятин, у зв`язку з цим дана справа підсудна Сокальському районному суду Львівської області.

Зазначає, що судом першої інстанції його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, в наслідок чого його було позбавлено права на захист, не було вручено вчасно повістки, не досліджено суддею чи належить до компетенції суду дана справа, чи правильно складено протокол, не направлено копію постанови особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що дані в протоколі зазначені з його слів та відповідно ІПНП, що не передбачено законодавством, також відсутня інформація про свідків, не вказано дату та час розгляду справи, а його підпис в протоколі отримано шляхом обману та примусу.

Висновок, щодо результатів огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом, оскільки він не вказаний в протоколі про адміністративну відповідальність, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не може бути належним доказом, оскільки не містить номера та дати, та він не зазначений в інших документах складених працівниками поліції.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням, суддя апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не приймав участі в розгляді справи, копію рішення отримав 27 жовтня 2021 року то строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції слід поновити.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя апеляційного суду вважає, що суддя суду першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя суду першої інстанції надав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 105835 від 8 березня 2021 року ( а.с.2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння;

-акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого вбачається, що огляд було проведено за допомогою приладу Drager Alcotester 6820 №AREH-0126, в присутності двох свідків та результат огляду 1,99 проміле, окрім того ОСОБА_1 підписав цей акт;

-результаті приладу Drager Alcotester 6820 №AREH-0126 (а.с. 1), з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 1,99 проміле);

-відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на приладі Drager Alcotester 6820 №AREH-0126, який було проведено в присутності двох свідків та з результатами якого ОСОБА_1 не погодився. Після чого йому було запропоновано пройти зазначений огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився та був доставлений в медичний заклад для проходження такого огляду;

- висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000513 від 8 березня 2021 року, з результатами якого ОСОБА_1 був ознайомлений та не заперечував;

-поясненнях свідків, які були залучені працівниками поліції під час огляду за допомогою приладу Drager Alcotester 6820 №AREH-0126.

Доводи апелянта, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся не беруться до уваги судді апеляційного суду, оскільки ОСОБА_1 не ставиться в провину відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що суддею суду першої інстанції розглянуто справу з порушенням правил підсудності, оскільки ОСОБА_1 у свої заявах зазначав, що зареєстрований у Сокальському районі, с. Боб`ятин, у зв`язку з цим дана справа підсудна Сокальському районному суду Львівської області не заслуговують на увагу судді апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №105835 від 8 березня 2021 року (а.с.2) місце події є м. Львів, вул. Сихівська, 1 тобто справа належить до підсудності Сихівського районного суду м. Львова, окрім того доводи ОСОБА_1 , що він зазначав в своїх заявах, що прописаний в Сокальському районі, на підставі цього суддя мав направити справу на розгляд до Сокальського районного суду Львівської області є недопустимими, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не заявляла жодних клопотань про передачу справи на розгляд іншого суду, а лише просила відкласти її на іншу дату.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суддею суду першої інстанції його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, не вручено повістки, та не направлено копію постанови, внаслідок чого його було позбавлено права на захист, не беруться до уваги судді апеляційного суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було належним чином повідомлено, про дату і час, розгляду справи оскільки на адресу місця проживання, яку він зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, була скерована судова повістка ( а.с 11), окрім того наступні повістки були скеровані йому за допомогою електронної пошти суду, на його електронну пошту ( - з цієї адреси ОСОБА_1 скеровував заяви, клопотання про відкладення на адресу суду) звіти про направлення повісток (а.с.27,29), окрім того апелянт знав, що на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває дана справа, мав можливість подати заперечення та пояснення, проте даним правом не скористався.

Твердження апелянта, що його підпис в протоколі отримано шляхом обману та примусу не беруться до уваги, оскільки з відеозапису вбачається, що працівниками поліції не здійснювалося жодних незаконних дій для введення в оману чи застосування примусу, щодо ОСОБА_1 .

Доводи апелянта, що працівниками патрульної поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з чим такий огляд є недопустимим доказом не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, огляду на стан сп`яніння було проведено з дотриманням зазначених норм закону.

Аргументи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, згідно з ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів справи.

Твердження ОСОБА_1 , що йог не було відсторонено від керування транспортним засобом не беруться до уваги судді апеляційного суду , оскільки відсутність відомостей про те, чи особа була відсторонена від керування транспортними засобами не спростовує правильності висновків судді першої інстанції та не впливає на обсяг винуватості останнього.

Доводи ОСОБА_1 , що покази свідка ОСОБА_3 з невідомих причин не було взято до уваги працівниками поліції, та не було її допитано в судовому засіданні суду першої інстанції не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки дані, що до свідка ОСОБА_3 відсутні в матеріалах справи, а клопотання про допит такого свідка в суді першої інстанції не заявлялося.

Аргументи, що письмові пояснення свідків є недопустимими оскільки їх не допитано в судовому засіданні не беруться до уваги апеляційного суду.

З огляду на те, що допит свідків судом є правом, а не обов`язком суду, ураховуючи те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення вказаних свідків узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджують факт проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання вказаних письмових пояснень недопустимими доказами.

Аргументи ОСОБА_1 , що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не може бути належним доказом, оскільки не містить номера та дати, не заслуговують на увагу, оскільки даний акт відповідає додатку 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, та не може бути змінений працівниками поліції.

Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог закону не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, протокол про адміністративне правопорушення був складений з дотриманням вимог закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки судді суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя суду першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , таке суддя суду першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суд м. Львова від 6 червня 2021 року.

Постанову судді Сихівського районного суд м. Львова від 4 червня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.