Справа № 487/6021/20
Провадження № 33/812/63/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 10.10.2020 року о 23:10 год. в м.Миколаєві по вул. Кузнецькій, керував т/з «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкіри обличчя. Водію було запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку, на що водій в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на поважність причин його пропуску. Зазначає, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови суду, копію оскаржуваної постанови він до сьогоднішнього дня не отримав, з її змістом ознайомився на сайті судової влади.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі його представника.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі , коли він пропущений з поважних причин.

Апеляційна скарга на вищевказану постанову була подана лише 21 січня 2021 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.

Так, справа про адміністративне правопорушення була розглянута 29 грудня 2020 року за участю ОСОБА_1 , де у судовому засіданні він провину у вчиненому правопорушенні не визнав, підтримавши раніше надані до суду письмові пояснення, та в цей же день було оголошено постанову суду. ОСОБА_1 знав про результати прийнятого рішення, в цей же день ним було сплачено 10 200 грн. штрафу, накладеного на нього зазначеною постановою суду, а також 420 грн. 40 коп. судового збору, про що свідчать відповідні квитанції (а.с. 21). З матеріалів справи не вбачається, що судом було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду. Крім того, до Єдиного державного реєстру судових рішень постанову надіслано судом першої інстанції 30 грудня 2020 року та оприлюднено 04 січня 2021 року, тоді як апеляційна скарга була подана лише 21 січня 2021 року.

Враховуючи, що діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії, а з днем винесення постанови суду, то не отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не може розцінюватись судом апеляційної інстанції як поважна причина пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення.

Таким чином, наведені у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для поновлення такого строку.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як. наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року у передбачений ст.294 КУпАП строк.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць