КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/5260/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року місто Київ

справа №362/4619/21

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року скасувати та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд в оскаржуваній постанові, дійшов хибних висновків щодо руху його транспортного засобу поза межами проїзної частини. Вказаний висновок було здійснено на підставі пояснень ОСОБА_1 , в той же час його пояснення до уваги не взято судом.

Вказував, що удар відбувся не після розвороту, а під час розвороту.

Зазначав, що ОСОБА_1 , здійснюючи розворот не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспорту, чим скоїв ДТП.

У судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 10.1 вказаних Правил передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №080781, 09 серпня 2021 року о 07.30 год. на автодорозі Київ-Одеса, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 4В, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху та зміною його напрямку, при розвороті, не впевнився, що це буде безпечним, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Іншим учасником ДТП є водій автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, виходив з того, що ОСОБА_1 дотримався вимог пункту 10.1 ПДР України, отже його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП не доведена.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 пояснив, що він рухався головною дорогою по трасі Київ-Одеса, по правій смузі руху, зі швидкістю 45-50 км/год. Улівій смузі рухався мікроавтобус, приблизно на половину корпуса попереду, та закривав видимість місця розвороту транспортних засобів зустрічного напрямку. Раптом перед ним почав виконувати розворот автомобіль «Mitsubishi Pajero». Він намагався уникнути зіткнення, спрямувавши автомобіль правіше у бік «карману» для розвороту, але уникнути зіткнення не вдалося.

ОСОБА_1 пояснив, що він, переконавшись у тому, що йому надають дорогу водії зустрічного напрямку руху (обох смуг) він у призначеному для розвороту місці почав здійснювати маневр розвороту наліво. У цей час транспортні засоби на двох смугах зустрічного руху стояли на місці. Закінчуючи маневр, поза межами обох смуг зустрічного напрямку руху (головної дороги), він відчув удар у праву бокову частину автомобіля від іншого транспортного засобу, який рухався поза межами проїзної частини по узбіччю. На думку ОСОБА_1 , водій транспортного засобу «Volkswagen Transporter» проігнорував те, що водії попутного для нього напрямку руху, які перебували на обох смугах руху, зупинились з метою надання можливості проїзду транспортних засобів, що планували здійснити маневр розвороту, що й зумовило ДТП.

Дослідивши схему місця ДТП, фото- та відеоматеріали, в частині місця зіткнення, характеру і локалізації механічних ушкоджень транспортних засобів, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

В залежності від розташування автомобіля «Volkswagen Transporter» відносно меж проїзної частини, як при умові його руху до пригоди в правій смузі руху, як на те вказує водій даного транспортного засобу, так і при умові його руху до пригоди з частковим виїздом на праве узбіччя, як на те вказує водій автомобіля «Mitsubishi Pajero», водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» перед початком виконання ним маневру лівого розвороту на виконання вимог п.10.1 ПДР України повинен був впевнитись, що його маневр буде безпечним та не створить перешкод для руху зустрічним транспортним засобам (в тому числі й автомобілю «Volkswagen Transporter»).

В свою чергу, навіть при умові, що в правій та лівій смугах руху зупинились транспортні засоби, що пропускали автомобіль «Mitsubishi Pajero», враховуючи технічні характеристики автомобіля «Volkswagen Transporter», (який за своїми габаритами вищий за переважну більшість легкових автомобілів), водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» міг мати можливість виявити вказаний транспортний засіб до пригоди та відповідно зреагувати - надати можливість проїзду.

За такої умови, враховуючи наявний факт зіткнення даних транспортних засобів, в залежності від розташування автомобіля «Volkswagen Transporter» відносно меж проїзної частини, дії водія «Mitsubishi Pajero» не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України.

З огляду на наявні у справі докази, які у своїй сукупності доводять те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, а відтак висновок суду першої інстанції про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

У зв`язку із цим постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинене 09 серпня 2021 року, а відтак на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підстав п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року - скасувати та прийняти нову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.