Провадження № 3/760/9855/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №388730 від 15.09.2021р. відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 15.09.2021 року о 20:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство відносно чоловіка гр. ОСОБА_2 , а саме висловлювалася нецензурною лайкою та вдарила бутилкою по голові, спричинивши психологічне та фізичне насильство, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що 15.09.2021 р. не висловлювалась відносно чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою, та не била його бутилкою по голові, між ними виник побутовий сімейний конфлікт, однак це не було домашнім насильством.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 15.09.2021 між ним та його дружиною ОСОБА_1 відбулась сімейна сварка, однак внаслідок такої сварки будь-якої шкоди його фізичному чи психологічному здоров`ю заподіяно не було, на його адресу нецензурною лайкою не виражалась дружина, пляшкою в нього не кидала, просить закрити провадження у справі.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для судового провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Фактичними даними (статті 251 КУпАП) є, зокрема, такі докази, що містять сліди та/або підтверджують їх виникнення за певних обставин, інші джерела і види доказів, що забезпечують можливість дійти висновку про вчинення адміністративного правопорушення.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Між тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, сукупність яких, зокрема і поза розумним сумнівом, могла б вказувати на вчинення ОСОБА_1 умисного домашнього психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_2 .

Пояснення учасників справи стосовно відсутності фактів вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 узгоджуються між собою.

Таким чином, сукупність наведених доказів, які судом проаналізовані та піддані оцінці, дають підстави прийти до висновків, що органом, який склав протокол, не доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 173-2, ст. ст. 248, 249, 251, 252, 276-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: К.С. Застрожнікова