Справа № 946/8099/21 Провадження № 3/946/2483/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 160 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 09.09.2021 року о 16-35 год. в м. Ізмаїлі по пр. Миру, №10 здійснював торгівлю з рук гарбузів у невстановленому місці та без будь-яких дозвільних документів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 25.10.2021 о 14:50 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання ОСОБА_1 дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що протокол про адміністративне правопорушення буде розглядатися Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у здійсненні торгівлі з рук продовольчими товарами у невстановленому місці та без будь-яких дозвільних документів підтверджується його письмовими поясненнями від 09.09.2021 року, в яких зазначив, що він вину визнає та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що притягуваний вину визнав, розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, що зазначено у його письмових поясненнях, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним та вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Так, відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи обставини справи, особу правопорушника, ступінь його вини, а також те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим суд вважає за можливе в силу ст. 22 КУпАП звільнити притягуваного ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 221, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Адамов А.С.