Справа № 930/1962/21
Провадження № 33/801/972/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Кіцули В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

встановив:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454,00 гривні судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі.

У скарзі зазначає, що як пояснював суду першої інстанції, на час керування транспортним засобом він в стані сп`яніння не перебував та не здійснював злісної непокори працівникам поліції; в матеріалах справи повинні бути докази того, що він був за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння в момент зупинки, однак, такі докази відсутні; йому не було запропоновано одразу ж після зупинки пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, а в подальшому працівники поліції бачили, що він вживав алкогольні напої на літньому майданчику кафе, яке знаходиться біля поста поліції; огляд проведено поза межами визначеного законом часу на його проведення, що безпідставно віднесено судом до неістотних порушень; свідчення свідка ОСОБА_2 не можуть бути належним доказом, оскільки він не був допитаний судом.

Також ОСОБА_1 просив викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_3 , яка в день складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення працювала в кафе, яке знаходиться неподалік від місця зупинки транспортного засобу, і продавала йому алкогольні напої.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки вказана особа не допитувалася в суді першої інстанції і апелянтом не зазначено, які саме обставини перешкодили йому заявити таке клопотання в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462400 від 08.08.2021, 08.08.2021 о 15 год. 25 хв. в м. Немирів по вул. Горького, 8, ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, освідування проводилося в медичному закладі в установленому законом порядку, результат огляду 1,25 проміле. Своїми діями водій порушив вимоги п 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» від 08.08.2021 №1913, за результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 під час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,25 проміле (а.с.2).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №301205 від 08.08.2021, 08.08.2021 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходився по вул. Горького м. Немирів в стані алкогольного сп`яніння, де під час затримання та евакуювання транспортного засобу перешкоджав, хапав за формений одяг, штовхався, виражався нецезурною лайкою в присутності працівників поліції, на зауваження не реагував, навпаки продовжував штовхатися, перешкоджати, погрожувати, при затримання впирався. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського (а.с.24).

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Під час розгляду справи суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 280 КУпАП не в повній мірі з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до висновку, що його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Однак, такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що судом першої інстанції було залишено поза увагою його пояснення з приводу того, що одразу ж після зупинки о 15 год. 25 хв. йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а було повідомлено лише, що причиною зупинки є відсутність заднього бамперу на автомобілі. Під час перевірки документів з`ясувалося, що в нього був відсутній поліс обов`язкового страхування і працівник поліції попросив його припаркуватися на майданчику неподалік стаціонарного посту поліції для складання протоколу і перевірки автомобіля по базі даних у зв`язку з відсутністю бампера. Через деякий час поліцейський повернувся і сказав, що потрібно почекати приїзду керівника, оскільки начебто є проблеми з документами. Через деякий час він почав нервувати і вирішив в кафе випити горілки, щоб заспокоїтися, що підтверджується копією чеку, та почав здійснювати пошук евакуатора. Біля 16 год. 30 хв. до нього під`їхали працівники поліції, які в подальшому відвезли його до м. Вінниці для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №957429 від 08.08.2021 слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , о 15 год. 25 хв. Вказаний протокол складений у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП керування автомобілем без заднього бамперу та без полісу обов`язкового страхування (а.с.6).

Натомість, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено 08.08.2021 в КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької міської ради» лише о 17 год. 35 хв., про що о 17 год. 55 хв. складено висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1913 (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП складено о 18 год. 30 хв.

Тобто, з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння пройшло більше двох годин.

Доказів того, що ОСОБА_1 в порядку ст. 266 КУпАП було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, на що він відмовився від його проходження або не погодився з його результатами, матеріали справи не містять.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото-і відео техніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото-і відео техніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 в медичному закладі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого встановлено стан сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 лікарю закладу охорони здоров`я повідомив, що він не розуміє, яка причина проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та заперечив щодо факту керування транспортним засобом в стані сп`яніння, пояснивши, що на момент зупинки в стані сп`яніння не перебував, на що лікарем йому було повідомлено, що він лише фіксує факт перебування в стані сп`яніння.

Момент зупинки транспортного засобу та подальші дії працівників поліції на відеозаписі не відображені.

Судом першої інстанції не було надано оцінки вказаним обставинам при винесенні постанови.

Тобто, в суду відсутні підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння саме на момент зупинки транспортного засобу, оскільки зважаючи на час, який пройшов з моменту зупинки транспортного засобу та складення першого протоколу і до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 міг вживати алкогольні напої і після зупинки транспортного засобу, однак це вже є окремим складом адміністративного правопорушення - ч. 4 ст. 130 КУпАП (вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду), що йому у провину не ставиться.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Апеляційний суд, з огляду на наведене, а також те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачяться на користь обвинуваченої особи дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б переконливо свідчили, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

А тому постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України, а саме в злісній непокорі законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.

Однак, судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУПАП, вчинено ОСОБА_1 08.08.2021. Тобто, строк накладення адміністративного стягнення рахується з дня вчинення, яким є 08.08.2021, і спливав у даному випадку 08.11.2021.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та накладено на нього адміністративного стягнення, винесена Немирівським районним судом Вінницької області 09.11.2021, тобто після закінчення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував, що строк накладення адміністративного стягнення за ст. 185 КУпАП закінчився на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі в цій частині підлягало закриттю.

Таким чином, постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід скасувати, провадження по справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

В іншій частині (притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП) постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало