Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 758/12616/21
Номер провадження 33/824/5430/2021
Головуючий у суді першої інстанції О.В. Кітов
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
10 грудня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Морозовим Вадимом Юрійовичем, на постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 09 листопада 2021 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Подільського районного суду м.Києва від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом встановлено, що 17 липня 2021 року о 22 годині 42 хвилин, по вул.Набережно - Хрещатицькій, 10 у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,70%, чим порушив п.2.9 а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 , через свого захисника - адвоката Морозова В.Ю., подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами. Суд у порушення вимог закону розглянув справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи відсутні будь - які відомості щодо повторності вчиненого адміністративного правопорушення. Вказав, що працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Також вказав на те, що у матеріалах справи не міститься повний фгармент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася. Під час складання протоколу працівниками поліції не було залучено двох свідків та не відсторонено водія від керування транспортним засобом. Також вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які вбачав працівник поліції у водія, а у постанові суддя не описує детально відомості чи було під час розгляду вказаної справи досліджено відеоматеріал.

Звернув увагу, що він, пройшовши огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», не погодився з його результатом, на що працівники поліції не звернули увагу та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, чим порушили вимоги ч.3 ст.266 КУпАП. ОСОБА_1 зазначив, що винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст 130 КУпАп себе не вважає.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та адвокат Морозов В.Ю., будучи належним чином повідомленими про час та дату розгляду справи, не з`явилися.

09.12.2021 ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи із наданням йому можливості ознайомитися із матеріалами справи про адміністративне правопорушення у приміщенні суду або в дистанційному режимі шляхом надсилання скан - копій (відео) матеріалів судової справи, надати час для вивчення матеріалів справи та формування правової позиції.

Також, 09.12.2021 ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Дніпровським апеляційним судом або за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «Easycon» з користувачем Морозовим В.Ю .

Розглянувши вказані клопотання апеляційний суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні з огляду на наступне.

Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції.

Згідно з ч.ч.1, 2, 9 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року), питання про здійснення дистанційного судового провадження може бути розглянуте за аналогією закону, тобто у передбаченому ст.336 КПК України порядку.

Із змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що він просить суд провести судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції посилаючись на те, що присутність його захисника в суді апеляційної інстанції в іншому місті потребує значних затрат часу та додаткових коштів.

Однак, вказані підстави для проведення судового засіданні у справі про адміністративне правопорушення в режимі відеоконференції апеляційний суд вважає такими, що не відповідають критеріям статті 336 КПК України щодо необхідності проведення судового засідання у режимі відеоконференції, оскільки ОСОБА_1 не навів обставин, які б унеможливлювали його прибуття у судове засідання до Київського апеляційного суду, а також його захисника. Затрата часу на здійснення професійного правничого захисту у рамках даної справи та понесення стороною захисту додаткових витрат для здійснення представництва свого довірителя у суді апеляційної інстанції не можуть слугувати підставою для проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Зокрема ОСОБА_1 та адвокат Морозов В.Ю. були завчасно належним чином повідомленими про розгляд апеляційним судом даної справи. Апеляційна скарга на постанову судді подана ОСОБА_1 та його захисником, а тому апеляційний суд вважає, що у вказаних осіб було достатньо часу для ознайомлення із матеріалами справи, проте вони не вчинили будь - яких дій, спрямованих для ознайомлення із матеріалами справи. А надання часу для формування правової позиції є безпідставним, оскільки сторона захисту виклала свою позицію в доводах апеляційної скарги, яку подала до суду. Зазначення нових доводів не передбачено законом.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ч.6 ст.294 КУпАП, відсутність підстав для проведення судового засідання у режимі відеоконференції, належне повідомлення особи яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника про розгляд апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Так, відповідальність за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №212303 від 17.07.2021, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,70%, що зафіксовано на боді - камеру; результатом тесту приладу «Драгер» №6820; даними відеозапису з нагрудної боді - камери працівника поліції, які повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Як вбачається, з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, складений відповідно до Інструкції, містить всю необхідну інформацію, визначену законодавством, щодо обставин правопорушення по суті обвинувачення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не направлявся у встановленому законом порядку до закладу охорони здоров`я для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній категорично не погодився з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер», апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», який показав результат - 1,70%. Будь-якої незгоди з результатами огляду ОСОБА_1 не висловлював, наміру пройти такий огляд в медичному закладі не виявляв, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки за порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та ч.1 ст 130 КУпАП. У поліцейських не було підстав для направлення останнього до медичної установи для проходження огляду.

Відеоазписом нагрудної боді - камери поліцейського повністю підтверджується згода ОСОБА_1 з проходженням огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Зокрема, з відеозапису нагрудної боді - камери поліцейського вбачається, що поліцейський повідомив особу, яка притягується до адміністративної відповідальності про заборону керувати транспортним засобом протягом 24 годин. ОСОБА_1 погодився, що залишає транспортний засіб припаркованим без порушень Правил дорожнього руху та зобов`язується не керувати ним протягом доби. На прохання ОСОБА_1 поліцейський погодився перепаркувати автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 у відповідності до Правил дорожнього руху, що підтверджує факт відсторонення водія від керування даним транспортним засобом.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, оскільки ними не було залучено двох свідків, оскільки свідки залучаються під час проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння лише у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису, в іншому випадку свідки не залучаються.

Доводи про те, що запис на відео переривався, суд відхиляє, оскільки із запису чітко вбачається, що він є безперервним, хоча і складається із декількох частин. На записі безперервно зафіксовано пояснення водія, у яких він погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», відмовляється від проходження запропонованого поліцейськими огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, підписання водієм протоколу.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суддя надав належну правову оцінку, з такою оцінкою доказів погоджується і суд апеляційної інстанції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджує, що працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність події та складу даного адміністративного правопорушення.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу охорони здоров`я не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не може трактуватися судом як доказ його невинуватості у вчиненні даного правопорушення, оскільки повністю спростовується наявними у матеріалах справи доказами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,70%, та відмови проїхати до медичного закладу охорони для проходження огляду на стан сп`яніння, а також поведінки ОСОБА_1 , яка прослідковується на відеозаписі, що не є адекватною обстановці та свідчить про намір уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та введення суду в оману стосовного обставин події, що мала місце 17.07.2021.

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» при проведенні огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення, хоча працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 написати пояснення чи зауваження у протоколі, на що останній відмовився. Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Також доводи апеляційної скарги щодо повторності вчинення правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно відомостей наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень ОСОБА_1 не притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАп.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та могли б бути підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Подільського районного суду м.Києва від 09 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Морозовим Вадимом Юрійовичем, залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Поливач