Справа № 473/4056/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"14" грудня 2021 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Радєвої Н.В., особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Тітух І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Дмитрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянин України, ФОП, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №211713 від 24.10.2021 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «24.10.2021 року 23 год. 40 хв. в м.Вознесенськ по вул.Одеська ОСОБА_1 керував т/з Nissan Teana д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікарні відмовився під відеозапис згідно чинного законодавства». Згідно вказаного протоколу особу водія ОСОБА_1 було встановлено за посвідченням водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 21.09.2010 року, але не вилучено, оскільки ОСОБА_1 не надав для вилучення. Також зазначено, що водій відмовився від дачі пояснень під відеозапис.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що рухався на авто, зупинився біля магазину, а вже потім зупинилося авто поліції та поліцейські стали говорити, що у його автомобіля не горять габаритні вогні, тому за це було складено протокол. Щодо статті 130 КУпАП, - то копію протоколу з невідомої причини йому вручено не було, його не було відсторонено від керування транспортними засобами. Зазначив, що він не відмовлявся надавати поліцейським посвідчення водія та й такого на наданому відеозаписі не має. Зазначив, що перший файл відзнятий поліцейськими, взагалі не стосується його авто, тим більше там у авто горять габаритні вогні.

Захисник просив провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, а також з огляду на порушення поліцейськими вимог ст.266 КУпАП, а також Інструкції по виявленню стану сп`яніння, затвердженої МВС та МОЗ, оскільки ознаки наркотичного сп`яніння, які наведені в протоколі, - не відповідають ознакам, що дозволяють поліцейському констатувати стан наркотичного сп`яніння згідно із Інструкцією. Окрім того, захисник вказав, що відео не є безперервним, воно знято, скоріш за все на мобільний телефон, а не на боді камеру та всупереч інструкції про застосування відеозапису. Окрім того, на його адвокатський запит до Вознесенської поліції згідно із відповіддю начальника Вознесенського РУП він отримав відмову на отримання копії цифрової інформації, витягу з журналу та карт пам`яті за 24.10.2021 року, оскільки як зазначає поліція це не представилося можливим.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №211713 від 24.10.2021 року суд дослідив надані матеріали провадження та встановив наступне.

До матеріалів справи долучено копію постанови серія БАБ №081398 від 24.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складену на ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП, а також відеозаписи на диску.

В судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. На диску, що наданий поліцейськими до протоколу, міститься два відеофайли. На першому зафіксовано рух поліцейського авто за автомобілями, що рухаються попереду, проте ідентифікувати, що серед них є авто ОСОБА_1 не можливо. На другому відеофайлі поліцейський роз`яснює вимоги п.2.5 ПДР та вказує, що має підозри, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, проте конкретних ознак такого сп`яніння, які бачить у водія, поліцейський при цьому не зазначає.

В ході судового розгляду захисником було надано повідомлення КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» від 11 листопада 2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Також захисником було надано відповідь на адвокатський запит до Вознесенської поліції начальника Вознесенського РУП від 09.12.2021 року №76-аз/59-2021 про те, що отримання копії цифрової інформації, витягу з журналу та карт пам`яті за 24.10.2021 року - не представилося можливим (без зазначення причин цього).

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність серед іншого за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Згідно із «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858, а саме пунктом 2 Розділу І зазначеного Наказу визначено, що: «Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану».

Ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння наведені в п.4 Розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, а саме:

«4. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість».

Згідно із п.12 Розділу ІІ Наказу від 09.11.2015 року за №1452/735: «12. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я».

Пунктом 6 Розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395 (з наступними змінами і доповненнями) визначено, що: «6. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду».

Так, згідно із Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» розділ 1 п.1 та п.2 : «1. Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду. 2. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану».

В протоколі серія ДПР18 №211713 від 24.10.2021 року вказано, що ОСОБА_1 керував т/з Nissan Teana д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло. Тоді як згідно із.4 Розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735: «4. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло».

Натомість як така інформація про те, що у водія ОСОБА_1 звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло - в відео файлах, долучених до протоколу, - не відображена та такі ознаки наркотичного сп`яніння у водія поліцейським озвучені не були, не наведені вони і в протоколі, що свідчить про те, що поліцейські вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за відсутності передбачених законом підстав.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції не встановлювалось за якими ознаками наркотичного сп`яніння вони встановили стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , що ставить під сумнів допустимість протоколу про адміністративне правопорушення.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пункти 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачають наступне:

4.1. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - суду не надано, в протоколі та наданому відеозаписі відсутні визначені законом ознаки, які давали поліцейському право стверджувати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан наркотичного сп`яніння, - тому всі сумніви слід тлумачити на його користь та на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар