Справа № 346/1916/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року суддя Коломийського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №231898 від 22.04.2021 року ОСОБА_1 22.04.2021 року о 00:40 годині в с. Корости по вул. кут Жовтий берег керував транспортним засобом DF-244 з ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник судове засідання не з`явився, але до початку судового засідання на електронну пошту суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 адвоката Романенчука А.В., в якому останній справу просить слухати без його участі, а також одночасно закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у клопотанні.

У своєму клопотанні захисник Романенчук А.В. вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, зважаючи на численні порушення під час оформлення матеріалів справи (протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про прилад відеофіксації, яким здійснювався відеозапис події, складений відносно не встановленої особи; не надано доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та під ставності його зупинки). Вважає долучений до справи відеозапис неналежним доказом, зважаючи й на те, що він не є безперервним, а пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння і спілкування з цього приводу працівників поліції із адмінпритягуваним мали відбуватись у присутності двох свідків.

Дослідивши матеріали клопотання захисника, дослідивши матеріали справи, в тому числі - відеозаписи, суддя дійшов до наступних висновків:

За правилами ч.2 ст.266 КУпАП: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Додані до протоколу відеозаписи не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та під ставності його зупинки, що нівелює законність вимогу поліцейських, адресовану адмінпритягуваному пройти огляд на визначення стану сп`яніння.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння або відмову такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Судом досліджено відеозапис, доданий до протоколу, де зафіксовано події, зазначені у протоколі серії ДПР18 №231898 від 22.04.2021 року. Натомість, на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише зафіксовано те, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці. При цьому протокол не містить даних засобу відеофіксації, сам відеозапис не є безперервним, на ньому немає ідентифікуючих даних часу відео фіксації; матеріали справи не містять доказів зупинки водія ОСОБА_1 за порушення ПДР та підтверджуючих факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у розумінні ст.266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ч.3 ст.283 КУпАП не містить даних технічного приладу, який здійснено відео фіксацію, тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВС КАС від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а та ВС від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

За змістом ч.5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року: нагрудний відеореєстратор включається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка повинна вестись безперервно. В даному випадку до протоколу долучено лазерний диск із декількома відео файлами без ідентифікуючих ознак часу фіксації та приладу, за допомогою якого здійснено відео фіксацію, що ставить під сумнів належність і допустимість цього доказу та їх відповідність матеріалам саме цієї справи та адмінпритягуваного. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що відео фіксацію працівники поліції здійснювали за допомогою пристроїв, схожих на мобільні телефони.

ВС КАС у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року вказав, що доказом порушень ПДР не можу бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Отже, суддею встановлено порушення працівниками поліції процедури фіксації проходження огляду на стан сп`яніння та безпідставність вимоги його проходження ОСОБА_1 , зважаючи на те, що останній заперечує факт керування ним транспортним засобом, а наявний доказ (відеозапис, доданий до протоколу) суд визнає недопустимим.

П.1 Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: передбачено, що обов`язковою первісною стадією огляду на стан сп`яніння є огляд водія на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Драгер», а п.6 розділу ІІ цієї Інструкції вимагає присутності під час такого огляду (і спілкування з цього приводу) двох неупереджених свідків; при цьому за п. 22 розділу ІІІ даної Інструкції, огляд проведений з порушенням встановлених нею правил, вважається недійсним.

Посилання на ці положення Інструкції захисника суддя до уваги не бере, зважаючи на визначений ч.2 ст.266 КУпАП порядок проходження огляду, який має вищу юридичну силу.

Разом з тим, положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010: фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, з порушення встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Належним доказом у даній справі може бути відеозапис пропозиції водієві, яка підставно зупинили працівники поліції пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у встановлений законом спосіб або відповідні показання свідків у разі неможливості відеофіксації.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.251 КУпАП).

За змістом ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП: орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо, які орган (посадова особа) оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.1 ч.1 ст.247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю , зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою ПДР, вимоги про пред`явлення водієм документів є неправомірними (П`ятий апеляційний адміністративний суд у справі № 473/1404/20 від 20 листопада 2020 р.). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15.03.2019 року по справу №686/11314/17 та №161/7068/16-а. Отже має місце безпідставна вимога працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за відсутності належних і допустимих доказів підставності його зупинки та факту керування ним автомобілем.

Враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 247, ст.ст. 284, 291, 294 КУпАП, суддя

У Х В А Л И В :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Д.С. Драч