Справа № 132/3844/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.12.2021р. м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, студенки 3 курсу ДНЗ «Гущинецьке ВПУ», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 20.10.2021р., перебуваючи в громадському місці, а саме на вулиці Шевченка в селі Гущинці Хмільницького (бувшого Калинівського) району Вінницької області, вчинила дрібне хуліганство, а саме висловлювалась нецензурними словами на адресу ОСОБА_3 та образливо чіплялась до учнів ДНЗ «Гущинецьке ВПУ», чим порушила громадський порядок та спокій громадян, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений в передбаченому законом порядку, із заявою чи клопотанням про відкладення розгляду справи, а також письмовими запереченнями з приводу суті правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення не зверталась.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

За наявності передбачених законом підстав, а також з огляду на дотримання судом вимог ст.38, 277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ст.173 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає у разі дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_2 проти обставин викладених в протоколі не заперечувала, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала, власноручно зазначивши це в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» протоколу серії ВАБ №441203.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №441203 від 27.10.2021р., заявою та поясненням потерпілою ОСОБА_4 , рапортом працівника поліції, поясненням ОСОБА_3 , поясненням правопорушника ОСОБА_2 та іншими матеріалами.

Докази зібрані у справі узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості немає, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Положеннями ст.12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст.13 КУпАП до осіб які вчинили правопорушення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років застосовуються заходи впливу передбачені ст.24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ст.173 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодеску.

Матеріалами справи достеменно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення 20.10.2021р. не досягла 18-ти річного віку, а отже була неповнолітньою.

Судом також враховано, що ОСОБА_2 на час розгляду даного матеріалу є неповнолітньою, вчинила дане правопорушення вперше, щиро розкаялась у вчиненому та свою вину визнала повністю.

Негативних характеризуючих даних матеріали справи не містять, тяжких наслідків від правопорушень не настало.

Відповідно до вимог п.2 ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосований такий захід впливу, як попередження.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_2 ,, а саме: її неповнолітній вік, щире каяття, повне визнання своєї вини, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, відсутність негативних характеризуючих даних, наявність декількох обставин, які пом`якшують її відповідальність, а також відсутність обставин, які обтяжують її відповідальність, суд доходить висновку, про можливість застосування до ОСОБА_2 на підставі положень ч.2 ст.13 КУпАП та ст.24-1 КУпАП такого заходу впливу, як попередження.

На думку суду, застосування такого заходу буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Вимогами ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Зазначена норма закону не передбачає сплату судового збору особою, яку піддано заходам упливу, передбачених ст.24-1 КУпАП.

Ураховуючи, що до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративний захід впливу, а не адміністративне стягнення, тому в цьому випадку сплата нею судового збору не передбачена ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 173, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_2 захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП, у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя