Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Волошина І.В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Омельчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З постанови суду слідує, що 19 червня 2021 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_1 , яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за місцем проживання по АДРЕСА_1 застосувала фізичне насильство до свого чоловіка ОСОБА_2 , що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень (погрожувала, ображала нецензурною лайкою), завдавши шкоди його психологічному здоров`ю.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначає, що доказова база, яка долучена до протоколу, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про обставини вчинення домашнього насильства, однак судом не враховані її письмові пояснення, якими вона заперечує вчинення таких дій та зазначає, що відносно неї ОСОБА_2 вчиняється психологічне насильство, яке виражається в нецензурній лайці та зухвалій поведінці.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 від 17 вересня 2021 року винесена без її участі (а.с.38).

З апеляційної скарги вбачається, що копію постанови захисник Волошин І.В. отримав 21 жовтня 2021 року.

Апеляційна скарга подана 26 жовтня 2021 року (а.с.42).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника Волошина І.В. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника Омельчук Т.В. про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Під час апеляційного розгляду допитана ОСОБА_1 вказала, що між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 та її зятем ОСОБА_3 на протязі тривалого часу виникають конфліктні ситуації, які провокують останні, намагаючись чинити перешкоди в користуванні житлом. Зазначила, що 19 червня 2021 року предметом конфлікту було те, що ОСОБА_2 взяв пучок часнику та вдарив її, після чого він з ОСОБА_4 почали за нею ходити та знімати її на телефони. Вказала, що зараз проживає окремо у своєї сестри в м. Луцьк, де влаштувалась на роботу.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 , оскільки, окрім пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доказів у підтвердження того, що вона вчинив дії зазначені у диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілого наслідків, вказаних у цій статті суду не надано.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_2 надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відрізняються від пояснень наданих у ході розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, де останній вже зазначає, що у ході конфлікту ОСОБА_2 тарілкою йому розбила голову.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

На момент складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення діяла редакція ст. 268 КУпАП станом на 27 травня 2021 року, згідно якої при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Проте, даних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права надати пояснення з приводу обставин справи, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, через що постанова суду підлягає скасуванню, через відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення із закриттям провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович