КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5201/2021 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року щодо притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 29.09.2021 приблизно о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно батька ОСОБА_2 , а саме не допускала батька до квартири, в якій вони разом проживають, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що при розгляді даної справи судом неправильно застосовано норми ч. 1 статті 173-2, 251, ч. 1 статті 256, ч. 3 статті 266 КУпАП.

Вказує, що 29.09.2021 року о 10 год. 00 хв. вона знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_1 . ЇЇ батько, який постійно вчиняє над нею психологічне насильство, в зв`язку із чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, погрожував їй по телефону, що прийде та провчить її. Він почав бити в двері та погрожувати, що коли потрапить до квартири - вб`є її. Ці погрози вона сприймала як реальні, тому що бували випадки, коли батько бив її по голові, завдаючи тілесних ушкоджень.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, їй не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, протокол не містить її підпису про ознайомлення зі змістом.

Суд першої інстанції розглянув справу у її відсутності, не дивлячись на подане нею заздалегідь клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з неможливістю з`явитись до суду у вказаний час через зайнятість на роботі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29.09.2021 приблизно о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно батька ОСОБА_2 , а саме не допускала батька до квартири в якій вони разом проживають, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП, апеляційним судом відхиляються.

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення; відомостями, що містяться в рапорті, поясненнях ОСОБА_2 та інших матеріалах у їх сукупності.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що між ОСОБА_1 та батьками існує конфлікт, факту того, що вона не впускала батька до житла вона не заперечує, водночас, пов`язує свою поведінку із острахом стати жертвою психологічного насильства з боку батька, що в свою чергу не спростовує відсутності події та складу в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Д.О.Таргоній