П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Пакистану, що проживає в Пакистані, за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2021 року, о 17 год. 00 хв., в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленим порядком був переданий на територію України з Словаччини, який о 20 год. 45 хв. 26 листопада 2021 року був виявлений та затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки на напрямку 328-327 прикордонних знаків, 200 м від словацько-українського кордону, за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску, у складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».

Алі Авайс у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву (із здійсненим перекладом з англійської мови) від 06.12.2021 року, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що свою вину визнає.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Цебрик Л.В. до суду подано письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що матеріали справи не містять доказів існування тих фактичних обставин, які інкримінуються затриманому, та зазначені в диспозиції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Передача затриманого зі Словацької Республіки в Україну не доводить факту незаконного перетину державного кордону. Перебування за 200 м від українсько-словацького кордону за наявності правових підстав перебувати в України, не вказує на незаконний перетин кордону. Жодний документ (протоколи про адміністративне затримання, особистого огляду, про адміністративне правопорушення) не були перекладені на державну мову Пакистану, права затриманого не були йому роз`яснені, а тому усі матеріали про адміністративне правопорушення є недопустимими доказами, які суд не вправі брати до уваги. Жодних доказів того, що зазначений в протоколі перекладач призначався кимось для здійснення перекладу для затриманого немає, а повноту і точність його перекладу перевірити неможливо, так як жодний документ не був перекладений на мову, яку розуміє затриманий, що порушило права затриманого захист. Захисних наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, що перекладач ОСОБА_3 відповідає вимогам абзацу 3 п. 3.7 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2013 року № 898. Факт незалучення перекладача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення тягне недопустимість усіх доказів у справі. На підставі викладеного, просить провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 010863 від 06.12.2021 року; протоколом про адміністративне затримання від 03.12.2021 року; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03.12.2021 року; актом приймання-передавання особи від 03.12.2021 року.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

Заперечення захисника розцінюю як форму захисту та намаганням уникнути ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю достовірними та достатніми у даній справі. Матеріалами справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів складено за участі перекладача, зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлений на зрозумілій йому мові, про що свідчить його підпис у протоколі.

Досліджені та перевірені доказами обставини поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення, у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 204-1 ч. 2, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай