Справа № 541/1236/21
Номер провадження3/541/435/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді О. В. Ситник, за участі секретаря судового засідання Раданович Ю.М. , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Огризкова А.А. розглянувши матеріали, які надійшли від Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, РНОКПП суду не відомий

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

10 квітня 2021 року о 19 годині 35 хвилин в м. Миргород по вул. Красносільська, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES BENZ VITO 111 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

З протоколом ознайомлений, посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.04.2021 року тимчасово вилучено ( а. с. 1).

Розгляд справи неодноразово відкладався за заявою ОСОБА_1 та в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному , в судове засідання 16 .12.2021 року ОСОБА_1 з`явився, свою вину в скоєнні правопорушення не визнав та пояснив що того вечора їхав з роботи додому , на перехресті проїхав на червоне світло світлофора за що був зупинений працівниками поліції та відносно нього складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП , штраф 510 гривень він сплатив на день розгляду справи , коли його зупинили працівники то йому не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння і він відмовився , але і сам не зрозумів від чого відмовився , вказав що після того як був складений протокол сам поїхав на автомобілі в лікарню щоб пройти медичний огляд на стан сп`яніння , але не зміг цього зробити і пройшов цей огляд на наступний день у лікарні . Вказав що зовсім погано розуміє українську мову , оскільки є уродженцем Грузії турецького походження , а молода дівчина яка складала протокол розмовляла тихо, він нічого не зрозумів . На запитання суду відповів що в Україні проживає з 1993 року , є громадянином України , громадянство отримав у 1997-1998 роках , в той вечір червоний колір очей був тому , що їхав з роботи . На запитання адвоката Попов М.М. відповів що рідна мова його турецька , українську мову знає , працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння а ні на приладі Драгер а ні в медичному закладі , і ніякого направлення мабуть не давали .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Огризков М.М. надав до суду клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та прохав долучити копію протоколу про адміністративне правопорушення яка була надана його клієнту ОСОБА_1 та прохав звернути увагу що на оригіналі протоколу дописано що транспортний засіб MERCEDES BENZ VITO 111 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 за згодою водія був переданий громадянину ОСОБА_2 , а в копії протоколу ці дані не зазначені , також прохав долучити до матеріалів справи Висновок № 69 від 11 квітня 2021 року , оскільки ОСОБА_1 на наступний день звернувся і на ранок наступного дня ознаків сп`яніння не було , також вказав, що інспектор поліції - Попову М.М. не роз`яснила порядок проведення огляду на стан сп`яніння та застосування спеціальних технічних засобів . ОСОБА_1 того вечора не перебував у стані алкогольного сп`яніння а перебував у стомленому стані , він сприйняв запитання інспектора щодо відмови від огляду на стан сп`яніння ,як запитання щодо відмови на стан стомлення , а його клієнт не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння , оскільки поліцейський не вимагав цього від ОСОБА_1 і до закладу охорони здоров`я у відповідності до закону не направляв, при цьому спеціальні технічні засоби для огляду на стан сп`яніння у поліцейських були відсутні а тексти поліцейських відповідно до відео були провокацією з їх боку а ОСОБА_1 сприйняв це як необхідність відмови від огляду. А його клієнт як він уже наголошував за національністю є греком а його рідною мовою є турецька і спеціальні терміни та спеціальну лексику , зокрема юридичну - ОСОБА_1 не розуміє , на підставі всіх цих порушень прохав закрити провадження у справі . Такі ж пояснення адвокат надав і в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Огризкова А.А. та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку що ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно із ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови (п. 3 цієї Інструкції).

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п. 6 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103).

Відповідно до п. 8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 244916 від 10.04.2021 року долучено матеріали відеозапису подій, які сталися 10.04.2021 року і щодо яких складено даний протокол (а. с. 5). Відповідно до вказаного відеозапису ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився вказавши чітко , що відмовляється, вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.04.2021 року (а. с. 3, 4) відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, коли йому це пропонували працівники поліції. Ніяких заперечень стосовно даної пропозиції самим ОСОБА_1 заявлено не було , а ні того факту що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння , а ні того що він не розуміє української мови , чи що йому потрібно чи правову допомогу чи допомогу перекладача. Після його зупинки працівниками поліції була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що останній 10.04.2021 року керував транспортним засобом та проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора та був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу , який був ним сплачений у сумі 510 гривень та квитанція долучена самим ОСОБА_1 в судовому засіданні до матеріалів справи , з цього суд приходе до висновку , що працівниками поліції правомірно було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та коли вони його зупинили, то в останніх виникли підозри щодо того , що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння , про що зазначили у протоколі , а саме це запах алкоголю з ротової порожнини , порушення координації руху та мови . Також в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив що проживає на території України з 1993 року , має громадянство України приблизно з 1997-1998 років . Суд не бере до уваги твердження особи яка притягується до адміністративної відповідальності що за фахом своєї роботи може мати почервоніння очей , оскільки ніяких доказів спростування таких ознак не надав і суд зазначає , що ознак почервоніння очей , які можуть бути зазначені працівниками поліції при складанні протоколі на особу до якого у останніх виникла підозра , що водій може перебувати у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння взагалі не були зазначені працівниками поліції в протоколі , також суд не бере до уваги висновок № 69 від 11.04.2021 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , оскільки цей висновок виданий після огляду на наступний день після зупинення його працівниками поліції та складання протоколу 10.04.2021 року, та до притягнення ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладах охорони немає ніякого відношення , оскільки протокол в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений відносно ОСОБА_1 не за те що він перебував у стані алкогольного сп`яніння , а за відмову від проходження освідування. Всі ці факти та докази приводять суд до висновку , що ОСОБА_1 зупинений був працівниками поліції у «правовому полі» і сам ОСОБА_1 не заперечував що керував автомобілем , ніяких зауважень , клопотань, заперечень при спілкуванні з працівниками поліції не висловлював , а відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі «поза розумним сумнівом» , що підтверджується поясненнями свідків та відеофіксацією та іншими доказами у сукупності, і суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній 10.04.2021 року в супереч вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 244916 від 10.04.2021 року (а. с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.04.2021 року (а. с. 3, 4), відеозаписом подій 10.04.2021, з якого вбачається, що автомобіль білого кольору на перехресті поїхав на світло червоного кольору, та був зупинений працівниками поліції , з автомобіля зі сторони водійського сидіння вийшов водій схожий на ОСОБА_1 , також з відеозапису вбачається, як при свідках водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння (а. с. 5) та матеріалами долученими до протоколу про адміністративне правопорушення в їх сукупності.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Оскільки вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні, тому він повинен нести відповідальність, передбачену законом.

Термін накладення адміністративного стягнення за цими правопорушеннями на день розгляду судом адміністративного матеріалу не сплинув.

Обираючи вид стягнення, суд не вбачає обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, враховуючи особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, факт того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В зв`язку з вищенаведеним на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить на день розгляду справи 454 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 40-1, 130 ч. 1, 221, 268, 283, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Рахунок для сплати штрафу: н/р (IBAN) UA0016001, назва отримувача коштів - ГУК Полтавської обл./Полтавська/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081300, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст.321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права. В разі ухилення від здачі документа, строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень 00 копійок (призначення платежу 22030106 Судовий збір; 26436309 (5), П.І.Б платника, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309 ).

Повний текст постанови буде виготовлено 20.12.2021 року

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник