Номер провадження 3/521/499/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

при секретарі Юришинець С.В.

за участю представників

Одеської митниці Держмитслужби Білобородової Н.О., Пташинської А.О.

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби за протоколом складеним відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ФОП « ОСОБА_1 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,, за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0933/50000/20 від 15.09.2020 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 23.07.2020 року до Одеської митниці Держмитслужби подано декларантом «ФОП - ОСОБА_1 » ОСОБА_1 митну декларацію типу «ЕК10АА», яку було прийнято до оформлення за №UА500110/2020/008501 на товар: «пиломатеріали хвойних порід з сосни звичайної виду Pinus silvetrus L. Пиломатеріали обрізні, розміром: 35x85x2900 мм - 60,427 мЗ, 35х85х3900 мм - 62,027 м3, разом: 122,454 мЗ», код УКТЗЕД , вартістю 19 592,64 доларів США (згідно курсу НБУ 544 279,62 грн.)

Відповідно до вказаної МД відправником вантажу є ТОВ "АВГУСТ-БудПроект" (01054, Україна, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 32, ), отримувачем - фірма «Suifenhe Guolin Wood Industry Park Investment CO., LTD (Китай). Декларантом є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Разом із зазначеною МД подані наступні документи: контракт №СN-32 від 11.06.2020, додаткова угода №1 до контракту № СN -32 від 11.06.2020, інвойс № 10 від 23.07.2020 року, сертифікати про походження лісоматеріалів заготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серія КВ № 674497 від 20.07.2020, серія КВ № 674558 від 21.07.2020, серія КВ № 674642 від 22.07.2020, серія КВ № 674709 від 23.07.2020, серія КВ №674711 від 23.07.2020 та інші документи.

Вказаний вантаж прибув до зони діяльності ВМО № 4 м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби в контейнерах MEDU4319853, MSCU7168712, НОМЕР_1 .

04.09.2020 року на підставі вичерпаного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №467, в порядку передбаченому Наказом Мінфіну України від 12.12.2012 №1316 «Про затвердження порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби було проведено огляд товарів, в ході якого встановлено, що в контейнерах MEDU4319853, MSCU7168712, CAIU7008643 знаходяться пиломатеріал розміром більше ніж заявлено у митній декларації, а саме 38x89x2951 та 35x89x3951 мм. Загальною кількістю за результатами митного огляду 137,001 мЗ, тобто на 14,821 мЗ більше ніж заявлено в МД.

Таким чином вантаж не відповідає заявленому у МД UА500110/2020/008501 та товаросупровідних документах а саме загальний об`єм вантажу перевищує заявлений на 14,821 м3, які відсутні в опису 31 графи МД та товаросупровідних документах.

Тобто загальний об`єм товару та опис частини товару не відповідає заявленому у МД №UА500110/2020/008501 та товаросупровідним документам (інвойс № 10 від 23.07.2020 року, сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серія КВ № 674497 від 20.07.2020, серія КВ № 674558 від 21.07.2020, серія КВ № 674642 від 22.07.2020, серія КВ № 674709 від 23.07.2020, серія КВ №674711 від 23.07.2020).

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі вищевказаних обставин посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил №0933/50000/20 від 15.09.2020 року, за ознаками порушення ст. 472 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину не визнав, свої заперечення підтримав повністю, відповідно до яких просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Представники митниці у судовому засіданні вважали, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ст. 472 МК України та застосувати стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 23.07.2020 року до Одеської митниці Держмитслужби подано декларантом «ФОП - ОСОБА_1 » ОСОБА_1 митну декларацію типу «ЕК10АА», яку було прийнято до оформлення за №UА500110/2020/008501 на товар: «пиломатеріали хвойних порід з сосни звичайної виду Pinus silvetrus L. Пиломатеріали обрізні, розміром: 35x85x2900 мм - 60,427 мЗ, 35х85х3900 мм - 62,027 м3, разом: 122,454 мЗ», код УКТЗЕД , вартістю 19 592,64 доларів США (згідно курсу НБУ 544 279,62 грн.)

Відповідно до вказаної МД відправником вантажу є ТОВ "АВГУСТ-БудПроект" (01054, Україна, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 32, ), отримувачем - фірма «Suifenhe Guolin Wood Industry Park Investment CO., LTD (Китай). Декларантом є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Разом із зазначеною МД подані наступні документи: контракт №СN-32 від 11.06.2020, додаткова угода №1 до контракту № СN -32 від 11.06.2020, ІНВОЙС № 10 від 23.07.2020 року, сертифікати про походження лісоматеріалів заготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серія КВ № 674497 від 20.07.2020, серія КВ № 674558 від 21.07.2020, серія КВ № 674642 від 22.07.2020, серія КВ № 674709 від 23.07.2020, серія КВ №674711 від 23.07.2020 та інші документи.?

Вказаний вантаж прибув до зони діяльності ВМО № 4 м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби в контейнерах MEDU4319853, MSCU7168712, НОМЕР_1 .

04.09.2020 року на підставі вичерпаного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №467, в порядку передбаченому Наказом Мінфіну України від 12.12.2012 №1316 «Про затвердження порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби було проведено огляд товарів, в ході якого встановлено, що в контейнерах MEDU4319853, MSCU7168712, CAIU7008643 знаходяться пиломатеріал розміром більше ніж заявлено у митній декларації, а саме 38x89x2951 та 35x89x3951 мм. Загальною кількістю за результатами митного огляду 137,001 мЗ, тобто на 14,821 мЗ більше ніж заявлено в МД. Таким чином вантаж не відповідає заявленому у МД UА500110/2020/008501 та товаросупровідних документах а саме загальний об`єм вантажу перевищує заявлений на 14,821 м3, які відсутні в опису 31 графи МД та товаросупровідних документах.

Тобто загальний об`єм товару та опис частини товару не відповідає заявленому у МД №UА500110/2020/008501 та товаросупровідним документам (інвойс № 10 від 23.07.2020 року, сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серія КВ № 674497 від 20.07.2020, серія КВ № 674558 від 21.07.2020, серія КВ № 674642 від 22.07.2020, серія КВ № 674709 від 23.07.2020, серія КВ №674711 від 23.07.2020).

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто, незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

На думку митного органу, порушення особи полягало в порушенні процедури декларування та недекларуванні за встановлено формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про кількість товару. Однак, при складанні протоколу, митним органом не були враховані наступні обставини.

Так, митним органом не зазначено, що кількість палеток відповідає кількості заявлених пакувальних місць в пакувальних листах (кількість штук пиломатеріалів дорівнює заявленій кількості штук в пакувальних листах). Відхилення розмірів пиломатеріалів відповідає допустимим відхиленнями на усушку (+3мм/-1 мм) та на неточність пиляння (+-2 мм - ширина, +50-25 довжина).

ОСОБА_1 були подані пояснення до Одеської митниці Держмитслужби та до Відділу провадження у справах про порушення митних правил Одеської митниці Держмитслужби щодо відповідності допустимих відхилів (вх. № 215/37/13 від 13.09.2020 року).

Митним органом не було враховано специфіку та технічні особливості обладнання, на якому виготовляються пиломатеріали, оскільки при їх нарізанні допускається похибка по товщині/ширині та довжині дошки.

Відповідно до пункту 4 ДСТУ ISO 738:2018 фактична товщина всіх видів хвойних пиломатеріалів та ширина обрізного пиломатеріалу з паралельними крайками в будь-якому поперечному перетині кожної ділянки пиломатеріалу може відхилятися через неточність пиляння від номінальних розмірів, скоригованих на усихання не більше ніж:

- для товщини та ширини в діапазоні від 30 мм до 105 мм включно: +- 2мм;

- для товщини та ширини понад 105 мм: +- 3 мм.

Всі заявлені до експорту дошки мають ширину понад 80 мм, отже до них застосовується похибка через неточність пиляння +-2мм.

З матеріалів вбачається, що пиломатеріали експортуються до портів Китаю на умовах СІР. Пиломатеріали (дошка обрізна із сосни) транспортується в контейнерах на судні через тропічні країни, середня температура становить 35-37 градусів по Цельсію, в контейнерах є спеціальні вентиляційні отвори, за час перевезення товар втрачає вологу та відповідно зменшуються розміри, що позначається на об`ємах (куб.метрах). Витрати по усушці товару покладаються на Продавця. Покупець приймає товар вже в порту призначення за розмірами, якими він доставлений з урахуванням усушки. У випадку невідповідності розмірів Покупець може відмовитись від оплати товару.

Умови оплати акредитив (банк покупця здійснює платіж продавцю проти подання ним обумовлених документів та додаткових умов). В даному випадку, банк Покупця не здійснює оплату доки Покупець не надасть підтвердження відповідності товару за якістю та розмірами. В зв`язку з чим, сторони відразу передбачають в умовах контрактів вимоги щодо номінальних та фактичних розмірів товарів. Внаслідок чого продавець виготовляє (або закуповує) пиломатеріали із більшими розмірами за фактичні на урахування усушки та пиляння.

Такі різниці обумовлені як умовами контрактів, так і вимогами ДСТУ (ГОСТ) щодо виготовлення пиломатеріалів.

Таким чином, розмір кожної дошка не може бути ідентичним розміру іншої (враховуючи, що це не готовий виріб) та має допустимі та граничні відхилення, встановлені державними стандартами із врахуванням похибки при пилянні пилорамою чи станком та природнім усиханням.

Згідно з ДСТУ ISO 738:2018 (ISO 738:2015, IDT) допустимі відхилення на усушку становлять для товщини і ширини < 100 мм: +3 мм/- 1 мм.

Враховуючи виникнення проблеми з митним органом при вимірюванні товару на митних постах «Одеса» та «Чорноморськ» (аналогічні ситуації), ТОВ «Август-Буд Проект» звернулись до судового експерта з питаннями:

1. «Яких розмірів та з якими похибками (на пиляння та усушку) мають виготовлятись пиломатеріали за контрактами CNC-3 від 11.06.2020 року CN-32 від 11.06.2020 року, щоб відповідали заліковим розмірам 35x85x2900, 35х85х3900 та фактичним розмірам 37x87x2950, 37х85х3950 згідно ДСТУ ISO 738:2018, ДСТУ EN 1313-1:2018 та іншим державним стандартам?»

2. «Які допустимі відхилення на усушку обрізних пиломатеріалів та які похибки надаються на усушку па пиломатеріали за контрактами CNC-3 від 11.06.2020 року CN-32 від 11.06.2020 року?

Судовий експерт ОСОБА_2 в експертному дослідженні № 5-07/20 від 31.07.2020р. надав наступні висновки на поставлені питання: «Згідно діючих стандартів ДСТУ ISO 738:2018, ДСТУ EN 1313-1:2018 та інших державних стандартах, зазначених у висновку, допустимі відхилення для номінального (залікового) розміру 35x85x2900 на усушку по товщині/ширині складають: <100 мм: + 3 мм /- 1 мм, на неточність пиляння: по товщині та ширині складає +-2 мм, по довжині: + 50 і -25;

Тобто пиломатеріали обрізні соснові мають виготовлятись за Контрактами CNC-3 від 11.06.2020 року CN-32 від 11.06.2020 року за розмірами: 32/40х82/90х2875/2950 мм.

Додатково необхідно зазначити, що одночасна аналогічна ситуація із затриманням пиломатеріалів за контрактом CN-32 від 11.06.2020 року, в контейнерах TCNU4420244, BEAU5125939, TLLU5367762, МД UA500040/2020/208503.

Огляд товарів відбувся 01-02.10.2020 року. До митного огляду було залучено судового експерта Бугрову Н.К. (свідоцтво МЮ №1796 від 27.05.2016), який здійснював фізичний огляд вивантаженого товару, зняття обмірів із представниками експортера. В ході експертного дослідження було встановлено, що «фактичний об`єм досліджуваної партії пиломатеріалів не перевищує максимально допустимий об`єм цієї партії за допустимими відхилами згідно наведених ДСТУ». Отже, судовим експертом встановлено, що всі пиломатеріали (розміри та обсяги), що знаходились в контейнерах TCNU4420244, BEAU5125939, TLLU5367762, МД UA500040/2020/208503, відповідають умовам контракту та всім вимогам чинного законодавства України. 14.10.2020 року товар в контейнерах TCNU4420244, BEAU5125939, TLLU5367762, МД UA500040/2020/208503 був задекларований та експортований.

Крім цього, суд звертає увагу, що підставою для складання протоколів про порушення митних правил, були акти огляду товару, в яких встановлено невідповідність кількості товару. На дані акти огляду працівники митниці посилаються як на основний доказ вини особи.

Дослідивши надані докази надані митним органом, суд вважає, що вони є неналежними та недопустимими, оскільки вони не були повністю та всебічно дослідженні та були зроблені на припущеннях. Заявлені до митного оформлення товари за МД UA500110/2020/008501 відповідають заліковим та фактичним розмірам в межах допустимих відхилень. В зв`язку з чим, посилання митного органу про те, що фактично пиломатеріалів на 14,821 м3 більше, ніж заявлено в митній декларації, не відповідає дійсності. Кількість в кубічних метрах митним органом визначалась без врахування допустимих відхилень по розмірах.

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.51КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження №К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Так, митним органом не надано належних доказів фактичної невідповідності кількості товару, а лише зазначено про кількісну невідповідність даним, заявленим у митних деклараціях. Отже, посилання митного органу ґрунтуються лише на припущеннях, без підтвердження належними доказами.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Виходячи з положень ст.ст. 8,62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та норми закону, приходить до висновку, що у діях декларанта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митним органом відповідно до протоколів, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 268, 460, 472, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0933/5000/20 від 15.09.2020 року - повернути власнику або уповноваженій ним особі, в установленому законом порядку.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Л. Кузьменко