Провадження № 33/4808/804/21
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Маланюка О.Я., потерпілого ОСОБА_2 , представника Жиляка М.Д.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за таких обставин.

Так, 12 жовтня 2021 року о 18 год. 10 хв. по вулиці Гаркуші у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Богдан А-701.32, номерний знак НОМЕР_2 , у напрямку Т-образного перехрестку вулиць Лепкого - Привокзальна - Гаркуші при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу та велодоріжки, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не надав перевагу у русі велосипедисту ОСОБА_2 , який переїжджав дорогу на велосипеді по велодоріжці та пішохідному переході з права на ліво відносно руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб та майно велосипедиста отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3. б), 12.3., 18.4. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзіпросить постанову судді суду першої інстанції скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає судове рішення незаконним.

Посилається на упередженість судді. Вказує, що суддя в судовому засіданні 10 листопада 2021 року його захиснику наголошував на тому, що у випадку невизнання вини він має право на нього, окрім накладення штрафу, застосувати й іншу міру покарання, а саме позбавлення права керування. В судовому засіданні 18 листопада 2021 року суддя зауважував, що не буде брати до уваги його письмові пояснення, оскільки він отримав усні.

Зазначає, що під час судового розгляду не взято до уваги та не спростовано його позицію, висвітлену в письмових поясненнях, зокрема про порушення саме водієм ОСОБА_2 п. 6.5. Правил дорожнього руху, та застосовано відносно нього більш сувору міру покарання - позбавлено права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Вказує, що у нього сорок років стажу роботи водієм, з яких два роки він здійснює перевезення пасажирів комунальним автобусом. Водій автобуса є його офіційною роботою та професією в КП «Електроавтотранс», єдиний спосіб заробітку на проживання, отримуючи за це заробітку плату, він утримує свою сім`ю. Застосування до нього такої тяжкої міри покарання призведе до звільнення з роботи та до відсутності доходу для нього та його сім`ї. Мотиви судді, висвітлені в постанові, про неможливість застосування більш м`якого адміністративного стягнення у виді штрафу, вважає необґрунтованими.

Заперечує свою винуватість у порушенні Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що при винесенні постанови не дано належної оцінки долученій до справи копії схеми організації дорожнього руху на вул. Лепкого в м. Івано-Франківську. Зазначає, що велосипедна доріжка, по якій рухався велосипедист, позначена п. 1.15 Дорожня розмітка Правил дорожнього руху, знаходиться поза межами перехрестя. Крім того, для водіїв, які рухаються по вул. Гаркуші ( до моменту ДТП він рухався автобусом крайньою лівою смугою по вул. Гаркуші в напрямку до залізничного вокзалу), відсутній дорожній знак згідно з п. 4.12 Правил дорожнього руху, чи інша інформація, яка б інформували водіїв про те, що вони наближаються до велосипедної доріжки, чи попереду має місце розташування велосипедної доріжки.

На його думку, саме водій велосипеда виїхав з пішохідної частини на дорогу, здійснив різкий маневр руху та повороту, не переконався у його безпечності, не зупинявся при виїзді на дорогу, не дивився в сторону, з якої рухалися транспортні засоби, в тому числі автобус під його керуванням, не надав переваги у русі іншим транспортним засобам, які рухалися по дорозі. Незаконні дії водія велосипеда ОСОБА_2 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП та зіткненням велосипеда та автобуса.

Аналізує зміст відеозапису та зазначає, що ОСОБА_2 виїхав велосипедом з-за жовтого автобуса прямо під автобус, яким він керував. В свою чергу, він не встиг здійснити екстрене гальмування, оскільки в салоні автобуса перебувало близько 30 пасажирів та різке гальмування могло б призвести до падіння пасажирів та їх травмування. Він встиг тільки здійснити маневр ліворуч та загальмувати. Швидкість руху автобуса була 22 км/год., оскільки він тільки виїхав з автобусної зупинки, що підтверджується інформацією з GPS трекера автобуса.

Стверджує, що він не порушив вимоги п.п. 2.3. б), 12.3., 18.4. Правил дорожнього руху. Відносно п.п. 2.3. б) пояснює, що був уважним, стежив за дорожньою обстановкою та відповідно реагував на її зміну та не міг передбачити того, що по велодоріжці, а не пішохідному переході, буде рухатися на швидкості велосипедист, який порушить вимоги Правил дорожнього руху та не надасть йому переваги в русі. Він не порушував п. 12.3., оскільки об`єктивно не був спроможний виявити небезпеку для руху або перешкоду - виїзд на дорогу на швидкості велосипеда поза межами перехрестя. Зауважує, що по правій смузі в тому ж напрямку була «тягучка» інших транспортний засобів та він не вказував на те, що жовтий автобус зупинявся перед пішохідним переходом, оскільки всі транспортні засоби правою смугою рухалися в заторі. Вказує, що п. 18.4. не стосується велосипедної доріжки, а пішохідного переходу. На пішохідному переході пішоходів не було, інший учасник пригоди не є пішоходом.

Посилається на те, що велосипедист ОСОБА_2 також перед зміною напрямку руху не переконався, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху згідно з п. 10.1. Правил дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_2 подав письмові пояснення, де просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Зазначає, що в матеріалах справи наявні протокол, схема місця ДТП, фото- та відеознімки з місця ДТП, з якими ОСОБА_1 та його захисник були згідні в суді першої інстанції і з яких вбачається, що саме велосипедна доріжка позначена (розмічена) у межах перехрестя, оскільки заокруглення країв проїзної частини (перехрестя) охоплює розмічену (позначену) велосипедну доріжку.

Зауважує, що протоколом зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3. б), 12.3., 18.4. Правил дорожнього руху.

Посилається на те, що з відеоматеріалів вбачається, що у крайній правій смузі проїзної частини дороги зменшили швидкість, аж до зупинки транспортного засобу пасажирський автобус жовтого кольору перед пішохідним переходом, а перед ним легковий автомобіль на пішохідному переході та частково велодоріжці, після чого у лівій полосі дороги переїздить пішохідний перехід, не зменшивши швидкість (без зменшення швидкості) для переконання безпечності руху, транспортний засіб (автобус) за керуванням ОСОБА_1 , тому вважає, що останній не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість, аж до зупинки транспортного засобу, для переконання безпечності переїзду пішохідного переходу для об`єктивної спроможності виявлення небезпеки чи перешкоди для руху, чим і порушив пункти Правил дорожнього руху, що вказані в протоколі.

На його думку, суддя суду першої інстанції своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та його захисник Маланюк О.Я., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, потерпілий ОСОБА_2 , якому права, передбачені ст. 269 КУпАП, представник Жиляк М.Д. , якому права, передбачені ст. 270 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Маланюк О.Я. просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову судді, закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_1 та його представник Жиляк М.Д. просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 204138 від 12 жовтня 2021 року (а.с. 1) 12 жовтня 2021 року о 18 год. 10 хв. у місті Івано-Франківськ по вулиці Гаркуші водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Богдан А-701.32, номерний знак НОМЕР_2 , у напрямку Т-образного перехрестку вулиць Лепкого - Привокзальна - Гаркуші при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу та велодоріжки, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не надав перевагу у русі велосипедисту ОСОБА_2 , який проїжджав проїзною частиною дороги по велодоріжці з права на ліво відносно руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб та майно велосипедиста отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цим порушив вимоги п.п. 2.3. б), 12.3., 18.4. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Цей протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою - інспектором взводу роти № 1 БУПП в Івано-Франківській області УПП капралом поліції Савіцькою М.Г., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.

До протоколу поліцейськими долучено схему місця ДТП та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Зі схеми місця ДТП, яка сталася 12 жовтня 2021 року о 18 год. 10 хв. в м. Івано-Франківськ, вул. Гаркуші, 28-А (а.с. 2) вбачається ділянка дороги, на якій сталось ДТП, розташування транспортного засобу марки Богдан А-701.32, номерний знак НОМЕР_2 , та велосипеда Fisher, місце зіткнення, дорожня обстановка, наявність пішохідної доріжки та велосипедної доріжки, знак 5.35, перелік видимих пошкоджень автобуса та велосипеда, отриманих внаслідок ДТП.

В письмових поясненнях від 12 жовтня 2021 року (а.с. 3) ОСОБА_1 вказує, що він, працюючи на маршруті № 46 автобусом Богдан, номерний знак НОМЕР_2 , 12 жовтня 2021 року близько 18 год. рухався по вул. Гаркуші на Привокзальну площу. Він рухався у своїй лівій полосі перед перехрестям вул. Гаркуші - вул. Лепкого. Коли він оминав затор транспортних засобів в правій полосі з-за жовтого автобуса різко вихав велосипедист. Він застосував максимальне гальмування, викрутив кермо в ліво, щоб уникнути зіткнення. Однак велосипед в`їхав в автобус, в праву сторону. В результаті зіткнення у автобуса є незначні механічні пошкодження бампера справа, а також лобового скла.

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення,а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Також, в суді першої інстанції представником Жиляком М.Б. долучено фотознімки з місця дорожнього-транспортної пригоди та диск з відеозаписом такої, а ОСОБА_1 копію витягу з проекту організації дорожнього руху по вул. Лепкого в м. Івано-Франківську та схеми організації рух, копію висновку управління Державтоінспекції УМАС України в Івано-Франківській області та копію витягу інформації з GPS трекера автобуса.

З фотознімків (а.с. 21-30) вбачається дорожня обстановка, наявність пішохідної доріжки та велосипедної доріжки, дорожнього знаку 5.35, розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та отримані пошкодження.

На відеозаписі (а.с. 31) безсторонньо зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди: як у крайній правій смузі проїзної частини дороги чорний легковий автомобіль та жовтий автобус рухаються повільно, зупиняючись, при цьому легковий автомобіль на пішохідному переході та частково велодоріжці, а жовтий автобус на початку пішохідного переходу; велосипедист на велосипеді перед жовтим автобусом рухається пішохідною доріжкою; в другій полосі дороги в цьому напрямку без зупинки та зменшення швидкості переїздить пішохідний перехід червоний автобус; відбувається зіткнення червоного автобуса з велосипедистом.

На схемі організації руху (а.с. 38) відображено розташування велосипедної доріжки відносно перехрестя. Дорожнього знаку згідно з п. 4.12 Правил дорожнього руху чи іншої інформації для інформування водіїв про наближення до велосипедної доріжки в ній не міститься.

Згідно з копію витягу інформації з GPS трекера автобуса (а.с. 40), його швидкість 12 жовтня 2021 року о 18 год. 10 хв. становила 22 км/год.

Крім цих доказів, в суді першої інстанції надали пояснення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 .

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.п. 2.3. б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

А згідно з п. 18.4. якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Суддя суду першої інстанції, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності і взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважаю, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3. б), 12.3., 18.4. Правил дорожнього руху, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, у разі виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, рухаючись по сусідній смузі не зменшив швидкість, в разі потреби не зупинився, щоб переконатись, чи не має немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Не є слушними доводи ОСОБА_1 про те, що п. 18.4. не стосується велосипедної доріжки, а пішохідного переходу, та на пішохідному переході пішоходів не було, оскільки, якщо б він перед пішохідним переходом зменшив швидкість аж до зупинки транспортного засобу, щоб переконатись, чи на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, він об`єктивно спроможний був виявити велосипедиста та уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Голослівними є посилання на відсутність дорожнього знаку згідно з п. 4.12 Правил дорожнього руху, чи іншої інформації, яка б інформували водіїв про те, що вони наближаються до велосипедної доріжки, чи попереду має місце розташування велосипедної доріжки, оскільки в будь-якому випадку водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

При цьому, відомості про швидкість руху автобуса не можуть свідчити про дотримання ОСОБА_1 тих пунктів Правил дорожнього руху, які ставляться йому у вину згідно з протоколом. У разі зміни дорожньої обстановки, виникнення небезпеки для руху, для того, щоб переконатися в безпечності руху, вживаються заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Поясненняпро те, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення Правил дорожнього рухувелосипедистом ОСОБА_2 не суперечать відомостям, які є в матеріалах справи, однак предметом розгляду в межах даної справи є ті порушення, що ставляться у вину згідно з протоколом саме ОСОБА_1 .

При цьому, встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього рухуне впливає на висновки про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та не виключає його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Між тим, обраний суддею вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є надто суворим та не відповідає обставинам справи та вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Так, санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В той час, відповідно до положень ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обираючи йому вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права транспортними засобами строком на шість місяців, не визнав вчиненні ним порушення Правил дорожнього руху України грубими.

Також, суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимоги, що передбачені ст. 33 КУпАП, зокрема те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює офіційно водієм в КП «Електроавтотранс», що є єдиним засобом заробітку, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, з огляду на поведінку іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, вважаю можливим змінити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців на адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Саме такий вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП вважаю законним, справедливим, та таким, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Накласти на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло