Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/37/21 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 472 МК України суддя Скрипченко С.М.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Бурятинської В.І.,

захисника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності

(в режимі відеоконференції) Бобрика О.А.,

представника Чорноморської

митниці Держмитслужби Ходака Ю.А.

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Ю Боянг Бобрика О.А. на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Китайської Народної Республіки, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару, безпосередніх предметів порушення митних правил, тобто у сумі 102 000 грн. та конфіскації товару: хімічні речовини загальною кількістю 425 літрів.

За постановою судді, 21.01.2020 р., в зоні митного контролю митного поста «Миколаїв-Морський», в пункті пропуску Чорноморський суднобудівний завод, на південній набережній, при здійснені митного контролю та оформлення прибуття т/х «LV SONG HAI», прапор Гонконг, встановлено, що капітан вказаного судна, громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 (Ю Боянг), до початку проведення митного огляду вказаного судна, заявив за встановленою формою, в деклараціях - суднових припасів від 21.01.2020 р. та переліку хімічних речовин від 21.01.2020 р., про наявність на борту судна перелік хімічних речовин загальною кількістю 607 літрів та 207,5 кг.

Того ж дня, під час митного огляду т/х «LV SONG HAI», прапор ОСОБА_3 , а саме складських приміщень на палубі судна, виявлено, що фактично на борту вказаного судна, знаходяться товари хімічних речовин з маркуванням «AQUATUFF HIGH FOAM» в кількості 250 літрів; хімічна речовина «SLIP COAT» в кількості 175 літрів, які не були задекларовані капітаном даного судна, громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 (Ю Боянг), до початку проведення митного огляду в деклараціях суднових припасів від 21.01.2020 р. та переліку хімічних речовин від 21.01.2020 р..

Таким чином, 21.01.2020 р., при здійсненні митного оформлення т/х «LV SONG HAI», прапор Гонконг, встановлено, що капітан вказаного судна, громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 (Ю Боянг), не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про кількість наявних на борту судна товарів хімічні речовини у загальній кількості 425 літрів, загальною вартістю 102 000,00 грн., при переміщенні їх через митний кордон України.

В апеляційній скарзі адвокат Бобрик О.А. просить постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2020 року скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Повернути ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) або його уповноваженому представнику вартість вилучених за протоколом про порушення митних правил № 0016/50800/20 від 21.01.2020 р. 4 200 дол. США у розмірі 116 877,60 грн. з Державного бюджету України без стягнення витрат по справі.

Повернути ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) або його уповноваженому представнику вартість вилучених за протоколом про порушення митних правил № 0016/50800/20 від 21.01.2020 р. хімічну речовину «AQUATUFF HIGH FOAM» в кількості 250 літрів та хімічну речовину «SLIP COAT» в кількості 175 літрів у розмірі 102 000 грн. з Державного бюджету України без стягнення витрат по справі.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, з огляду на наступне:

суддя місцевого суду не мала права розглядати дану справу і виносити постанову (з огляду на порушення територіальної підсудності);

суддя місцевого суду не повідомивши особу, відносно якої складено протокол, про розгляд справи, і, вирішивши справу без його участі та участі його представника порушила принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративне правопорушення;

при складанні протоколу працівники митниці порушили права особи, відносно якої складали протокол, на спілкування рідною мовою, та користування послугами професійного незалежного перекладача, внаслідок чого, ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не роз`яснені його процесуальні права і він не міг їх реалізувати для свого захисту;

положення ст. 472 МК України не розповсюджуються на суднові припаси, а тому ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не має нести адміністративну відповідальність за неправильне декларування хімічних речовин;

у матеріалах справи відсутні достовірні відомості точно вартості хімічних речовин, що унеможливлює встановлення правильного розміру штрафу за ст. 472 МК України;

помилки у декларуванні суднових припасів не призводять до неправомірного звільнення від сплати митних платежів, що відповідно до положень ст. ст. 268, 460 МК України є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності;

накладене суддею місцевого суду стягнення не передбачено положеннями МК України;

посадові особи митниці допустили численні грубі порушення процедури митного огляду судна, чим порушили права ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) на захист своєї позиції;

практика Європейського суду з прав людини свідчить про не співмірність застосовуваних до правопорушника санкцій характеру помилки, якої він начебто допустився при декларуванні хімічних речовин;

у діях правопорушника відсутній важливий елемент складу адміністративного правопорушення вина.

Разом із апеляційною скаргою до місцевого суду подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке, апелянт зазначив, що особа, відносно якої складено протокол, не повідомлялась про розгляд провадження в місцевому суді. Копія оскаржуваного рішення ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не направлялась та іншим чином ним не отримувалась, а відтак, на думку апелянта, пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений невиконанням місцевого суду вимог закону щодо належного сповіщення та направлення копії рішення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, думку представника Чорноморської митниці Держмитслужби, який не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Центральним районним судом м. Миколаєва розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), з урахуванням заяви останнього, адресованої до Херсонського міського суду Херсонської області, відбувся за відсутності учасників справи. Копія оскаржуваного рішення ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) не направлялась, а тому будь-яких даних на підтвердження отримання ним цього рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, вважаю причину пропуску захисником Бобриком О.А. поважною, а тому, за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Стосовно законності прийнятого суддею місцевого суду рішення, про притягнення ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За положеннями ст. 524 МК України, справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Згідно із вимогами ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

За положеннями ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 293 КУпАП якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Інститут підсудності передбачає поділ справ між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки, тобто закон чітко встановлює, в якому суді повинна розглядатися справа.

В той же час, територіальна підсудність передбачає розмежування компетенції із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція, а у разі, якщо суддя визнає, що справа цьому суду не підсудна, він повертає її належному органу для вирішення вказаного питання, зокрема направлення справи до належного суду.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності означає відповідність положенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Проте, наведених вимог закону суддею місцевого суду не дотримано.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 858 від 02.10.2019 р., Миколаївська митниця ДФС реорганізована та приєднана до Чорноморської митниці Держмитслужби.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Чорноморської митниці Держмитслужби є Херсонська область, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, що відноситься до територіальної юрисдикції Херсонського міського суду Херсонської області.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0016/50800/20 від 21.01.2020 р., особою, яка складала протокол старшим державним інспектором відділу запобігання та протидії контрабанді наркотиків і зброї управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Чорноморської митниці Держмитслужби, ОСОБА_4 , зазначено, що розгляд справи відбудеться у Херсонському міському суді Херсонської області.

Під час складання зазначеного протоколу, особа, відносно якої він складений ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), надав заяву у які просив Херсонський міський суд Херсонської області розгляд справи проводити у його відсутність, у зв`язку із неможливістю прибуття до суду.

Водночас, представником Чорноморської митниці Держмитслужби Ходаком Ю.А. вказаний протокол, разом із доданими до нього матеріалами, направлений до Центрального районного суду м. Миколаєва із поданням про вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ).

Однак, незважаючи на ці протиріччя та неточності, суддя місцевого суду, не вживши будь-яких заходів щодо усунення виявлених недоліків протоколу та долучених, на його підтвердження, документів, не виконавши вимоги ст. 278 КУпАП, розглянула матеріали справи про порушення ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) митних правил по суті, чим порушила правила підсудності.

Наведені порушення процесуального закону є істотними, такими, що ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судового рішення, оскільки воно постановлене фактично незаконним складом суду, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Прийняття рішення з порушенням правил підсудності, унеможливлює перевірку доводів апелянта в частині законності прийнятого судом рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вимушений постановити у цій справі найприйнятніше рішення: скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції з направленням справи органам Чорноморської митниці Держмитслужби для доопрацювання та спрямування їх за підсудністю на умовах та підставах встановлених законом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 Бобрика О.А. задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України, скасувати.

Постановити нову, якою матеріали справи про порушення ОСОБА_1 (Ю Боянг) митних правил, повернути до Чорноморської митниці Держмитслужби для належного оформлення та спрямування за підсудністю.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва