Справа №: 653/207/21
Провадження № 3/653/356/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2021 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Мотонок Т.Я.за участю секретаря судових засідань Гурковського В.В. та особи у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ Херсонської області, громадянина України, українця, керівник політичної партії СПАС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 094676 від 11.01.2021 року 10.01.2021 року близько 12.00 години в м. Генічеськ Херсонської області по вул. Мінська,8, біля Генічеської міської ради громадянин ОСОБА_1 організував та провів масовий захід, ( мирне зібрання громадян) в період дії Локдауну, чим порушив вимоги п.п.7 п.2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» , зі змінами внесеними відповідно до Постанови КМУ № 1301 від 23.12.2020 року « Про внесення зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч.1 КУпАП.

01.02.2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання в якому він просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 КУпАП. ОСОБА_1 вважає, що Постанова КМУ відповідно до якої встановлено карантин та запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи щодо проведення мітингу є незаконною та такою, що суперечить Конституції України. Тому, ОСОБА_1 просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 10.01.2021 року від своєї знайомої він дізнався, що біля приміщення Генічеської міської ради буде проходити мітинг проти підняття тарифів на комунальні послуги. Він вирішив також завітати на вказаний захід. Цей мітинг він не організовував, а лише був присутнім. В той час там зібралося близько 8 осіб, які були в захисних масках та дотримувалися безпечної відстані. Кожен по черзі виступали, він також сказав декілька слів. В цей день жодного протоколу про адміністративні правопорушення не складалося. Наступного дня його запросив до відділу поліції дільничний інспектор. Саме у відділенні поліції на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 ч.1 КУпАП, що нібито він був організатором заходу, який проходив 10.01.2021 року біля приміщення Генічеської міської ради, що зі слів ОСОБА_1 не відповідає дійсності. Також ОСОБА_1 послався в судовому засіданні на всі обставини зазначені в його клопотаннях, які додані до матеріалів справи, тому просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 КУпАП.

Приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідност. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( зі змінами та доповненнями) , передбачено низку обмежень.

Згідно п.п.7 п.2 вказаної постанови, на яку є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення заборонена діяльність культових споруд та приміщень, облаштованих для молитовних потреб.

Заборона проведення всіх масових заходів в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України передбачена п.п.7 п.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року ( зі змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

По суті, Конституція України дозволяє обмежувати право громадян на мирні зібрання, разом з тим передбачає порядок та умови, за дотримання яких можливе таке обмеження. Однак установлення громадянам України обмеження на мирні зібрання, масові заходи шляхом прийняття Постанови № 1236 від 9 грудня 2020 року містить ознаки невідповідності Конституції України.

Крім того, відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Станом на 10 січня 2021 року в Україні ні воєнний, ні надзвичайний стан не оголошувалися; доказів винесення в порядку КАС України судового рішення, яким було на цей час обмежено право громадян на мирну акцію в м. Генічеську Херсонської області суду не надано.

За таких обставин, встановлення обмежень та заборон на проведення масових заходів не відповідає ст.39 Конституції України та суперечить ст. 64 Конституції України.

Вказані твердження знайшли своє відображення також у Рішенні Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28.08.2020 року по справі №1-14/2020(230/20).

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначеност. 252 КУпАП.

Як вбачається з фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 094676 від 11.01.2021 року ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.7 п.2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» , зі змінами внесеними відповідно до Постанови КМУ № 1301 від 23.12.2020 року « Про внесення зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236». Хоча зазначено, що проведено масових захід, мирний збір громадян, що не передбачено п.п.7 п.2 Вказаної постанови. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо точної кількості учасників масового заходу, не встановлено їх осіб, не встановлено чи дійсно вони приймали участь у мирній акції, яка організована саме ОСОБА_1 , не надано їх письмових пояснень, відсутні відомості про свідків правопорушення із зазначенням місць їх проживання, які б могли підтвердити обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, що позбавляє суд можливості виклику вказаних осіб для дачі пояснень в судовому засіданні.

Суд критично ставиться до рапорта працівника поліції (а.с. 3 ), який додано до протоколу, оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.(Постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі №524/5741/16-а).

Що стосується роздрукованих фотознімків, де сфотографовані громадяни біля приміщення Генічеської міської ради, то взагалі вказані знімки не містять інформації щодо дати, часу, підстави зібрання та організації такого зібрання. Вказані знімки не підтверджують та не спростовують факт порушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 094676 від 11.01.2021 року .

Слід зазначити, що відеозапис, доданий на DVD-R диску до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 094676 від 11.01.2021 року відсутнє посилання про здійснення відеофіксації адміністративного правопорушення, а у матеріалах справи відсутня інформація, що, доданий до матеріалів справи відеозапис, отриманий у спосіб та порядок, який передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року.

Тобто, до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Системний аналіз законодавства та судової практики, ретельне дослідження матеріалів справи дає підстави зробити висновок про відсутність належних та допустимих доказів у даній справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ..

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 094676 від 11.01.2021 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п. 1, ст.284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 19, 39, 62, 64 Конституції України,ст. 7, ч. 1 ст. 44-3, ст. 245, ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 256, 268, 278, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Генічеський районний суд Херсонської області.

Повний текст постанови складено та проголошено 17.02.2021 року о 16.30 годині.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок