Справа № 727/1400/21
Провадження № 3/727/849/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2021 року серії ВАБ №062783, 11.01.2021 року близько 16 год. 35 хв. ОСОБА_1 перебувала по АДРЕСА_2 без документів, які засвідчують її особу, чим своїми діями порушила п.п.2 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2021 року, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.44-3 КпАП України.

Дослідивши письмові матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.44-3 КпАП України адміністративну відповідальність передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та деталізовані у постанові Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, рішеннями органів місцевого самоврядування.

Як було встановлено судом, більш детально конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину, визначені постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 11.01.2021 року близько 16 год. 35 хв. було виявлено, що ОСОБА_1 перебувала по АДРЕСА_2 документів, що засвідчують особу та підтверджують громадянство України, чим порушив п.п. п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Однак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції використав та вказав персональні дані правопорушника та в протоколі зазначив, що особу встановлено згідно паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Враховучи наведене відсутні будь які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила запроваджені на території України на період дії карантину обмежувальні протиепідемічні заходи, тобто суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України.

Частиною 2 ст.251 КпАП України передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не вправі самостійно збирати докази.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.44-3,247 п. 1, 283, 284 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Шевченківського

районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В.