Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Драгана В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 139 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ст.139, ч.1 ст.130 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактами вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, залишення її місця та пошкодження технічних засобів регулювання дорожнього руху (ст.124, ст.122-4, ст.139 КУпАП) закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, що він дійсно керував транспортним засобом. Стверджує, що керував автомобілем свідок ОСОБА_2 , а він у цей час сидів на пасажирському сидінні в іншому транспортному засобі. Свідки, що були залучені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, засвідчили лише факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але не факту керування автомобілем. Відмову від проходження зазначено огляду мотивує тим, що не керував

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 566/447/21 Суддя в суді І інстанції - Феськов П.В.

Провадження № 33/4815/784/21 Суддя в апеляційній інстанції - Шимків С.С.

транспортним засобом, а був лише пасажиром. Вважає, що будь-яких доказів вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди 11 квітня 2021 року матеріали справи не містять, як і доказів вини у тому, що він покинув місце дорожньо-транспортної пригоди та доказів пошкодження ним дорожнього огородження. Тому, вважає, що закриття провадження у цій частині обвинувачення на підставі спливу строків давності притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим.

Просить скасувати постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та в частині закриття провадження за фактами вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишення її місця та пошкодження дорожнього огородження (ст.124, ст.122-4, ст.139 КУпАП) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП , а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Судом встановлено, що 11 квітня 2021 року о 19 год. 44 хв. на автодорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче на 184 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Volkswagen Jetta", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці виражене тремтіння пальців рук. Разом з цим, ОСОБА_1 , керуючи зазначеним автомобілем не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не справився з керуванням та допустив наїзд на транспортне огородження, а саме: стійку дорожнього знаку, дорожній знак 1.4.1 ПДР та напрямний стовпчик 2.4 ПДР, пошкодивши їх і власний автомобіль та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актом відмови від проведення огляду, що був складений за участі останніх, направленням водія на огляд до медичного закладу.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження ОСОБА_1 цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції чітко та беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння мотивуючи це тим, що він не керував автомобілем та визнав, що вживав алкоголь.

Разом з цим, факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується письмовими поясненнями його товариша - ОСОБА_2 , який вказав, що 11 квітня 2021 року близько 19 год. 44 хв. йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме позбивав дорожнє огородження на автодорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче на 184 км..

Подальші заперечення ОСОБА_2 у ході розгляду справи місцевим судом щодо наданих ним письмових пояснень апеляційний суд відноситься критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому розцінюються судом як обраний спосіб захисту, з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

При цьому, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 , не долучили до матеріалів справи будь-яких пояснень за яких обставин належний ОСОБА_1 автомобіль отримав механічні пошкодження, а також стосовно факту виявлення працівниками поліції частин бампера його автомобіля на місці ДТП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 139 КУпАП, підтверджується відповідними протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438865, №438866, №438875, №438863 від 11.04.2021 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмовим поясненням ОСОБА_2 , рапортом поліцейського, зобов`язанням про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, схемою ДТП, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, а також наявними у матеріалах справи фото та відеоматеріалами.

Факт вчинення вказаних правопорушень, за обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 139 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 16 грудня 2021 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.