Справа №333/6551/20
Провадження №3/333/2236/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суд м. Запоріжжя, за участю захисника Герговського С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ НВО «Радуга», зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №103159 від 12.11.2020 року, ОСОБА_1 12.11.2020 року о 00 год. 10 хв. у м. Запоріжжі по вул. Автозаводській, 4, керував транспортним засобом «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду в КНП №ОКС НПД» відмовився, висновок лікаря №5574 від 12.11.2020 року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КК України.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 20.11.2020 року. Розгляд вказаної справи було призначено на 21.12.2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 11.11.2020 року, приблизно о 23 год. 50 хв. він разом із своїм знайомим ОСОБА_2 , який на цей час знаходиться у довготривалому відрядженні за межами м. Запоріжжя, під його керуванням, на автомобілі «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , заїхали на стоянку біля кафе «KronSbeeR», так як там він інколи залишає автомобіль на ніч. Вказане кафе знаходиться на вул. Автозаводській у м. Запоріжжі. Вони перебували в автомобілі, спілкувалися.

Через декілька хвилин, приблизно о 00 год. 05 хв. вже 12.11.2020 року, до них під`їхали працівники поліції, які підійшли та попрохали вийти його з автомобіля, що він і зробив. У подальшому, він пред`явив посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Працівники поліції зазначили, що їм не подобаються його очі, тому вони пропонують пройти огляд на стан сп`яніння у наркологічному диспансері по вул. Сєдова. Він погодився, але у той час не перебував у стані сп`яніння. Дійсно у нього очі були почервонілі, так як у нього катаракта та гіпертонічна хвороба, яка супроводжується збільшеним тиском.

Коли приїхали до лікарні, він пройшов тест на «Драгері», але результат був негативний. Потім, лікар запропонував йому здати аналіз сечі. Але, через нервування, він не зміг цього зробити перший раз. Лікар зазначив, щоб він побув на вулиці, і через 20 хвилин знову щоб спробував здати сечу. Він попрохав дати йому води, але лікар зазначив, щоб випив води з крану. Звісно він з крану не випив, враховуючи її якість та на вулиці очікував певний час, де замерз, тому у подальшому не зміг здати аналізи. Лікар склав висновок, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після цього, він разом із працівниками поліції поїхали на пр. Соборний, де останні зупинили автомобіль з чоловіком та жінкою, які стали свідками складання протоколу про адміністративне правопорушення. У подальшому, працівник поліції склав відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , суддя вирішив відкласти подальший розгляд справи та витребувати з КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР копію акту медичного огляду про стан наркотичного сп`яніння, на підставі якого було складено висновок №5574 від 12.11.2020 року.

27.01.2021 року у судовому засіданні, після дослідження усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , його захисник Герговський С.П. заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи своє клопотання захисник зазначив, що:

- матеріали відеофіксації інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містять доказів керування саме останнім транспортним засобом та дотриманням щодо нього передбаченої процедури проведення медичного огляду на стан сп`яніння, тобто взагалі відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 217030» 12.11.2020 року;

- фактично ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а лише зазначив, що на цей час не може здати аналізи сечі. Крім того, на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 виконав усі дії, які лікар йому запропонував виконати на встановлення факту перебування у стані сп`яніння;

- особи, які були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, незрозуміло свідком яких подій були, так як залучалися вже після складання лікарем висновку та безпосередньо у лікарні не були присутні.

На підставі викладених обставин, ОСОБА_3 вважав, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, тому відносно останнього необхідно закрити адміністративну справу.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останнього, доводи захисника Герговського С.П., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2.9 Правил Дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

До суду працівниками УПП в Запорізькій області були надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №103159 від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП;

- довідка про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та відсутність фактів притягнення останнього до адміністративної відповідальності;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_1 ;

- пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що їх 12.11.2020 року працівники поліції запросили як свідків. Після того, як ОСОБА_1 працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, останній відмовився від цього та їм було надано на огляд висновок лікаря, в якому було зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду;

- копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ;

- диск з відеозаписами.

Крім того, до суду з КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради надійшов акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_1 .

Також, суддя дослідив медичні документи на ім`я ОСОБА_1 , які підтверджують факт існування у останнього діагнозу: катаракта та гіпертонічна хвороба.

Вважаю, що наданими до суду матеріалами працівники поліції не довели факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказані дані зазначені лише у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №103159 від 12.11.2020 року.

Під час дослідження відеозаписів у судовому засідання встановлено, що вони працівники поліції надали всього 2 відеофайла.

У відеофайлі «video-13437f2ac355beb9a5f9e88f216399a-V» працівник поліції роз`яснює двом особам, що вони є свідками того факту, що є висновок лікаря і про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходженням медичного огляду.

Файл «video-c0f1add9796bcacb8a974a58ece91359-V» містить у собі дані медичного огляду ОСОБА_1 .

Тобто, фактично в наданих матеріалах відсутні будь-які дані (відеозаписи, пояснення свідків), на підставі яких можливо було б встановити факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суддя погоджується із позицією захисника щодо незрозумілості процесуального статусу осіб, які у протоколі про адміністративне правопорушення вказані свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Так, з письмових пояснень останніх вбачається, що ОСОБА_1 при них відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та їм було надано для огляду висновок лікаря про відмову ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння. Водночас, дані відеозапису «video-13437f2ac355beb9a5f9e88f216399a-V» свідчать про те, що фактично вказані особи були свідками складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 при ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, лише для складання протоколу про адміністративне правопорушення участь свідків та надання їм для ознайомлення будь-яких матеріалів справи (у т.ч висновку лікаря), не передбачено чинним законодавством.

При дослідженні файлу «video-c0f1add9796bcacb8a974a58ece91359-V» встановлено, що ОСОБА_1 зазначає лікарю, що він не може здати аналіз сечі, а лікар проводить дії на встановлення факту сп`яніння: перевіряє рухову сферу, точні рухи. А у подальшому, ОСОБА_1 вказує, що відмовляється здавати сечу, так як у нього це не виходить.

Таким чином, фактично лікар дійсно провів певні дії на встановлення факту перебування ОСОБА_1 .

В акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_1 вказано, що рухова сфера у останнього без порушень; точні рухи з помилками; під час застосування алкотестера результат негативний 0,00%. Є запис ОСОБА_1 , що він відмовляється здати аналіз сечі, так як у нього це не виходить, скористуватися пропозицією додаткового часу для цього, він не бажає. На підставі вказаних даних, лікар зробив висновок: «відмова від повного медичного огляду».

Також, під час дослідження матеріалів, наданих до суду, встановлена відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (п.8 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

У даному випадку дані протоколу про адміністративне правопорушення суперечать даним, встановленим під час судового розгляду, а саме: що ОСОБА_1 12.11.2020 року о 00 год. 10 хв. у м. Запоріжжі по вул. Автозаводська, 4 керував транспортним засобом керував транспортним засобом «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод