ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9942/21

Номер провадження 3/495/3341/2021

07 грудня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

01.12.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25.11.2021 року поліцейським старшим сержантом поліції Крецу В.А., Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було складено протокол серії ДПР 18 № 168377 про вчинення гр. ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 25.11.2021 року о 22:00 год., в Одеській області, м. Білгород-Дністровський, вул. Портова, кут провулку Вокзальний буд. 14, керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від обстеження на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер 0269 та у медичному закладі відмовився в присутності свідків. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5. ПДД, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 , з`явився. Просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує свої заявлені вимоги зокрема тим, що поліцейським було порушено його права і свободи. Протокол про адміністративне правопорушення, є таким, що складений з порушенням норм чинного законодавства.

Аналіз законодавства.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винність особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, якщо протокол було складено без порушень, у відповідності до чинного законодавства передбаченого ст. 256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що гр. ОСОБА_1 , порушив пункт 2.5 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому, відповідно до п.6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Судом бере до уваги пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статті 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Суд звертає увагу на те, що обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати: чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом та інше.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини адміністративного правопорушення, виявити як ті обставини, що вказують на вину, так і ті, що вказують на невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд, керуючись ст. 252 КУпАП, повинен надати належну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись при цьому лише законом та правосвідомістю.

Обставини встановлені судом.

Судом було досліджено відеозаписи які було додані до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2021 року серії ДПР 18 № 168377, а саме відео файли: WhatsApp Video 2021-11-29 at 13.01.54.

Як вбачається з відео файлу WhatsApp Video 2021-11-29 at 13.01.54. поліцейські ведуть розмову з гр. ОСОБА_1 . Поліцейські пропонують особі пройти медичне обстеження за допомогою газоаналізатору «Драгер», в свою чергу як вбачається з відео файлу гр. ОСОБА_1 , від проходження обстеження відмовляється.

З огляду на назву відео файлів;

«WhatsApp Video 2021-11-29 at 13.01.54.».

Суд приходить до висновку, що вищезазначені файли містять назву одного з месенджерів, а саме «WhatsApp», а це свідчить про те, що відео файли були записані на мобільний телефон. Тому суд вважає, що відеозаписи надані поліцейським ймовірно були зроблені за допомогою мобільного телефону та про те, що вони не можуть бути належними доказами у справі.

Так ж правову позицію висловив Сьомий апеляційний адміністративний суд від 21.07.2021 у справі № 679/625/21, що відеозаписи надані поліцейським з мобільного телефону не можуть бути належними доказами у справі».

Крім того, як вбачається з відео файлу, поліцейські пропонують пройти особі медичне обстеження в закладах охорони здоров`я, та при цьому не роз`яснивши гр. ОСОБА_1 , наслідки такої відмови.

Крім того, поліцейськими не було вручено гр. ОСОБА_1 , письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказаний конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Суд наголошує на тому, що передбаченою процедурою розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Порушення інспектором цієї процедури зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності. Це ускладнює встановлення об`єктивної сторони вчиненого порушення та вини особи в його вчиненні.

Таку ж позицію висловив Шостий апеляційний адміністративний суд по справі №760/402/21. Зазначивши, що не роз`яснення під час розгляду справи водієві його прав є грубим порушення процедури накладення стягнення і, як наслідок, є підставою для скасування штрафу і постанови.

Відповідну позицію висловив у своїй постанові Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України від 18.02.2020 року по справі №524/9827/16-а у адміністративному провадженні № К/9901/20742/18, ненадання інспектором поліції можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом не можливо встановити на які саме пристрої було здійснено відео фіксування вчинення правопорушення. В матеріалах справи не міститься відомостей на які саме пристрої було здійснено фіксацію розгляду справу.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те що відео файл «WhatsApp Video 2021-11-29 at 13.01.54.» є неналежним доказом. До того ж суд наголошує на тому, що відео фіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення. При цьому, переривати відео фіксування процесу розгляду справи не можна, оскільки це є підставою вважати відео та фото докази, як неналежні.

Так судом встановлено, що поліцейськими було порушено наказ МВС № 1026 від 18.12.2018 року Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Також суд зауважує, що в оскаржуваному протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію самого правопорушення, що не відповідає вимогам частини третьої статті 283 КУпАП. Так, у графі «До протоколу додаються» від 25.11.2021 вказано лише, що до протоколу додаються, відео докази та пояснення, при цьому не зазначено найменування приладів якими було здійснено фіксування.

Суд бере до уваги пояснення гр. ОСОБА_1 , які він надав у суді, відповідно до якого останній зазначає, що поліцейські в момент зупинки транспортного засобу яким він керував, не роз`яснили йому причини зупинки транспортного засобу.

При цьому в матеріалах справи, суд не вбачає належних доказів, щодо причини зупинки поліцейськими т/з, яким керував гр. ОСОБА_1 , а це є порушенням поліцейськими ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Таким чином суд приходить до висновку, що зупинка т/з була безпідставною.

Таку ж позицію висловив у своїй постанові Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі № 136/651/21 від 23.07.2021 року, якщо зупинка транспортного засобу була безпідставною, штраф за правил ПДР незаконний.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушень, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративних протоколів не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

Крім того, суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 168377 про вчинення гр. ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Щодо пояснень свідків, які наявні в матеріалах справи.

Як вбачається з пояснень від. 25.11.2021 року які були відібрані поліцейським Паскаль О.О., у гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зазначає, що 25.11.2021 року, в м. Білгород-Дністровському по вул. Портова буд. 14, поліцейські попросили взяти участь у ролі понятого при огляді на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , який в його присутності від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру драгер, та від огляду в медичному закладі відмовилась.

З вищезазначеного пояснення не вбачається о котрій годині були відібрані пояснення у гр. ОСОБА_2 , поліцейським Паскаль О.О. Тому суд не може встановити чи взагалі була присутня подія яка зазначена у вищезазначеному поясненні.

Як вбачається з пояснень від. 25.11.2021 року які були відібрані поліцейським Паскаль О.О., у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зазначає, що 25.11.2021 року, в м. Білгород-Дністровському по вул. Портова буд. 14, поліцейські попросили взяти участь у ролі понятого при огляді на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , який в його присутності від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру драгер, та від огляду в медичному закладі відмовилась.

З вищезазначеного пояснення не вбачається о котрій годині були відібрані пояснення у гр. ОСОБА_3 , поліцейським Паскаль О.О. Тому суд не може встановити чи взагалі була присутня подія яка зазначена у вищезазначеному поясненні.

Висновки.

Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17.

Суд забов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Н.Д. Анісімова