1Справа № 335/392/21 3/335/327/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працевлаштованого, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2020 серії ДПР18 № 023006, 26.12.2020, о 04 год 05 хв, біля будинку 69 по бул. Шевченка в м. Запоріжжі ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz ML 400 з реєстраційним номером НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився як на місці зупинки транспортного засобу та і у медичному закладі у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушення Правил дорожнього руху. Про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання 22.01.2021 та 05.02.2021 ОСОБА_1 не з`явився.

У судовому засіданні 19.02.2021 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом, керування автомобілем передав подрузі, яка й була за кермом у момент, коли автомобіль помітили патрульні поліцейські. При цьому, працівники поліції не здійснювали зупинку автомобілю, оскільки він не рухався. За кермом транспортного засобу працівники поліції побачили саме його, оскільки він пересів із заднього пасажирського сидіння на водійське без виходу з салону автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Беклеміщев С.О. 21.01.2021 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив суд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своє клопотання обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 26.12.2020 до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення транспортним засобом Mercedes Benz ML 400 з реєстраційним номером НОМЕР_1 не керував, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. У зазначений в протоколі час транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , що може бути підтверджено свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких захисник просив суд допитати у якості свідків. Дії працівників патрульної поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення захисник вважав протиправними, оскільки жодних доказів керування ОСОБА_1 річковими, морськими або маломірними суднами 26.12.2020 матеріали справи не містять. Крім того, захисник зазначив, що з 01.07.2020 скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, крім іншого, передбачено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тим самим, у випадку порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, факт перебування особи в стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів не береться до уваги, оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.п. 3, 4 розділу І вищезазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Порядок такого огляду та наслідки відмови від його проходження передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. При цьому огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З представлених на розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його дії правильно кваліфіковані особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами (доказами), зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 023006, 26.12.2020;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах справи, в яких, кожен з перелічених свідків окремо підтвердив, що 26.12.2020 в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі. Відповідно до риписів ст. 251 КУпАП пояснення зазначених свідків є доказами у справі про адміністративне правопорушення, відібрані у встановленому законом порядку, містять усі необхідні реквізити, підписані свідками та поліцейським, який відібрав пояснення, жодних зауважень від свідків не надходило і сумнівів у правдивості таких судом не здобуто;

- відеозаписами з патрульного автомобіля та нагрудних камер поліцейських.

Викликана до суду за клопотанням захисника Терехова В.В. свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що напередодні події, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення, вона запросила свого друга ОСОБА_1 та подругу ОСОБА_3 до себе до дому в гості, де вони вживали алкогольні напої, а саме: вона з ОСОБА_3 пили вино, ОСОБА_1 - коньяк. 26.12.2020 приблизно о третій годині ночі вони вирішили поїхати в найближчій магазин з метою придання цигарок. ОСОБА_1 відмовився сідати за кермо належного йому транспортного засобу, так як він перебував у стані алкогольного сп`яніння. На прохання ОСОБА_2 . ОСОБА_1 передав керування автомобілем їй. При цьому, свідок суду пояснила, що посвідчення водія вона ніколи не отримувала, проте, автомобілем керувати вміє. Вирушивши від будинку, в якому вона проживає, вони направились на бул. Шевченка. Наближаючись до паркувального майданчику магазину «Апельмон», що розташований на бул. Шевченка, вона побачила автомобіль патрульної поліції, який стояв біля узбіччя за напрямком їх руху. Вона злякалась та вирішила зупинити автомобіль на паркувальному майданчику біля входу в зазначений магазин. Після зупинки, не пояснюючи свої дії присутнім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вона, не виходячи з транспортного засобу, пересіла з водійського сидіння на місце переднього пасажира. ОСОБА_1 , не виходячи з транспортного засобу, пересів з заднього правого пасажирського сидіння на водійське для того, щоб заглушити двигун. ОСОБА_3 залишалась сидіти на лівому задньому пасажирському місці. ОСОБА_1 заглушив двигун та вийшов з транспортного засобу з водійського сидіння. У цей час до автомобіля підійшли патрульні поліцейські і запропонували ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують особу, та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відповів відмовою та пояснив, що він не керував транспортним засобом. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також пояснили поліцейським, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надали суду аналогічні за змістом пояснення.

Суд критично ставиться до пояснень вищезазначених свідків, оскільки вони перебувають у дружніх стосунках з ОСОБА_1 , про що вони самі повідомили суду, отже не виключено, що вказані особи, надаючи такі пояснення, мали на меті допомогти йому уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Суд критично оцінює й пояснення ОСОБА_1 і розцінює їх як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 та допитаних на прохання його захисника свідків спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом «дпр18 023006.mp4», з якого вбачається, що транспортний засіб Mercedes Benz ML 400 з реєстраційним номером НОМЕР_1 вибув з поля зору патрульних поліцейських лише на 9 секунд (хронометраж з 04 год 05 хв 56 с до 04 год 06 хв 05 с), чого з урахуванням подоланої ним відстані від місця вибуття з поля зору поліцейських до місця зупинки було явно недостатньо для того, щоб не виходячи з салону автомобіля водій зміг пересісти на переднє пасажирське сидіння, а пасажир, який обіймав заднє ліве пасажирське сидіння, зміг пересісти на водійське. Крім того, з дослідженого відео вбачається, що особа, яка перебувала на водійському сидінні, не знімала ногу з педалі гальм з моменту потрапляння транспортного засобу в поле зору поліцейських (хронометраж 04 год 06 хв 05 сек) до моменту виходу з транспортного засобу, про що свідчать увімкненні стоп-сигнали транспортного засобу.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання захисника про закриття провадження в справі не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, як передбачено санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 279, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Стеценко