Справа № 308/903/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши матеріали Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працюючий, місце проживання : АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Як вбачається з протоколу серія ВАБ № 000251 від 06.01.2021 року, 06.01.2021 о 20 годині 51 хвилин по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю. Чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

08.02.2021 була винесена Постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, про привід ОСОБА_1 , яка органом Національної поліції не виконана.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 000251 від 06.01.2021 року, письмові пояснення гр. ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений шляхом надіслання судової повісти та розміщенням оголошення на сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, вд 08 лютого 2021 року щодо примусового приводу ОСОБА_1 не виконана. Прични невиконання не відомі.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що своїм діянням ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З урахуванням викладеного та враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини справи, санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, вважаю, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 172-20, ст. ст. 283-284, 287, 294 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Запропонувати ОСОБА_1 , добровільно в 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К.С. Дегтяренко