ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08 січня 2021 року, о 02 годині 23 хвилин, керував автомобілем «REWAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. А. Аболмасова, 4, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , у присутності свого захисника - адвоката Ющенка Р.С. свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що насправді, 08.01.2021 року він відпочивав в себе вдома, близько 01:00 до нього зателефонував товариш і запросив приїхати до нього. Так як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої то попросив свого сина ОСОБА_2 сісти за кермо. Сівши в автомобіль «REWAULT TRAFIC», під`їхавши до вул. Абалмасова Андрія, 4, м. Київ, вони запаркували автомобіль після чого до них підійшла поліція та повідомили, що їм на номер «102» надійшов виклик, що нібито ОСОБА_1 вийшов з будинку за адресою АДРЕСА_2 сів за кермо автомобіля в стані алкогольного сп`яніння та майже не збив пішохода. ОСОБА_1 з цим не згодний, оскільки він не знаходився біля АДРЕСА_2 та за кермом був не він, а його син. Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ющенко Р.С. подав письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтував наступним. Так, автор клопотання зазначив, що 08.01.2021 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керував його син громадянин ОСОБА_2 та, що свідки, які зазначені та були присутні при факті відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не були зафіксовані відеореєстратором. Крім того, просить критично віднестись до пояснень ОСОБА_3 від 08.01.2021 року, оскільки площа Пантелеймона Куліша, у напрямку якої, на думку свідка, їхав ОСОБА_1 знаходиться зверху відносно вулиці Шептицького, а вулиця Абалмасова Андрія - до низу вулиці і тому захисник вважає, що ОСОБА_1 рухався у іншому напрямку аніж той, який вказав свідок ОСОБА_3 . Також, звернувся з клопотанням про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недійсним посилаючись на те, що на відеозаписах, що долучені до матеріалів справи, відсутні свідки, крім того у їх письмових поясненнях містяться виправлення, що ставить під сумнів їх пояснення. Свідок ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що 08.01.2021 року насправді він був за кермом автомобіля «REWAULT TRAFIC», тобто підтвердив пояснення ОСОБА_1 .

Суддя, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його захисника та свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 08.01.2021 року серії ДПР18 № 043368, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній, будучи водієм транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, записаним на DVD диск, який переглянуто у судовому засіданні та на якому зафіксовано дані, які свідчать про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; письмовими поясненнями свідків, рапортом інспектора УПП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що 08.01.2021 року він не керував транспортним засобом, а керував його син суддею до уваги не приймаються, оскільки такі доводи не відповідають дійсності та спростовуються фактичними обставинами даної справи, встановленими в ході судового розгляду на підставі досліджених доказів. Зокрема, після перегляду долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з перших хвилин достовірно встановлено, що ОСОБА_1 вийшов з водійського місця автомобіля до працівників поліції. Отже, в ході розгляду справи у суді було достовірно встановлено, що 08.01.2021 року ОСОБА_1 керував автомобілем «REWAULT TRAFIC». Отже ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, а відтак - є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також про те, що ОСОБА_1 08.01.2021 року не був водієм транспортного засобу, є необґрунтованими, нічим не підтвердженими та такими, що зазначені з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Клопотання про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом задоволенню не підлягає, оскільки зміст даного протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, встановлених ст. 256 КУпАП. Доводи захисника про те, що до пояснень свідка ОСОБА_3 слід віднестись критично з підстав того, що автомобіль ОСОБА_1 , на думку адвоката, рухався у іншому напрямку, аніж той, що вказаний свідком, до уваги не приймаються, оскільки предметом даного розгляду є факт відмови особи, яка керувала автомобілем «REWAULT TRAFIC», н/з НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не лише розташування вулиць в м. Києві, а так місце зупинки транспортного засобу, який керував ОСОБА_1 . Окремо слід зазначити, що з клопотанням про повторний виклик та допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та його захисник Ющенко Р.С. не зверталися.

Окремо, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли поставити під сумнів доведеність тієї обставини, що 08.01.2021 року водій ОСОБА_1 на вимогу працівника патрульної поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Своїм правом на подання таких доказів, передбаченим ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ющенко Р.С. під час розгляду справи у суді не скористались та не надали у розпорядження суду відповідних доказів, які б могли поставити під сумнів вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М Омельян