ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.,

при секретарі Шкребтієнко Г.М.,

за участю:

представника Одеської митниці

Державної митної служби України Білобородової Н.О.,

захисника адвоката Ковташа Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці Державної митної служби України за протоколами складеними відносно громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , працюючого директором ТОВ «Роял Сі» (Україна, 03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 91, ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли протоколи за №№2107/50000/21, 2108/50000/21, 2109/50000/21 від 04.08.2021 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, які постановою суду були об`єднані в одне провадження.

З протоколу про порушення митних правил №2107/50000/21 вбачається, що 08.02.2021 року між ТОВ «Роял Сі» () та компанією «FABRILLA TEKSTIL SAN VE DIS.TIC.A.C.» (Туреччина) було укладено контракт №FT-080221 щодо поставок товару в Україну. В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до Одеського морського торгівельного порту (зона діяльності Одеської митниці Держмитслужби) на судні закордонного плавання, на вантажному автомобілі, держ.номер НОМЕР_2 , надійшов товар «пряжа» вагою 9787,90 кг.

14 червня 2021 року директором ТОВ «Белоком» гр. ОСОБА_2 , який діє на підставі договору №БКМ/21-2021 на надання послуг митного брокера від 28.05.2021 року, була підготовлена та подана до Одеської митниці Держмитслужби митна декларація типу «ІМ40ДЕ» (далі МД), яка прийнята та зареєстрована за номером № UA500500/2021/027615. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення ОСОБА_2 до Одеської митниці Держмитслужби надані: інвойс від 04.06.2021 року №FAB135, CMR №12010 від 05.06.2021 року, контракт від 08.02.2021 року №FT-080221 та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500500/2021/027615 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником є компанія «FABRILLA TEKSTIL SAN VE DIS.TIC.A.C.» (Туреччина), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Роял Сі» (Україна, 03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 91, ).

Відповідно до граф 31, 33 МД № UA500500/2021/027615 було заявлено товар «пряжа, однониткова (не швейні нитки), не розфасована для роздрібної торгівлі, склад: синтетичні штапельні волокна поліефіру (поліестер) 55%, волокна бавовни 45 %. Пряжа Ne 18/1 (Nm 30/1) falkon 56 3213.21 кг/189 пак., Пряжа Ne 18/1 (Nm 30/1) huge sage 63 4095.01 кг/234 пак., Пряжа Ne 18/1 (Nm 30/1) paloma 52 2363.13кг/132 пак.» код товару згідно УКТЗЕД визначено та заявлено (ставка мита 4%).

Під час здійснення митних формальностей за МД № UA500500/2021/027615 при перевірці правильності класифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей під час проведення митного огляду товарів, та на підставі висновку Одеського управління експертиз та досліджень СЛПЕтаД Держмитслужби від 09.07.2021 року №-0385 встановлено, що надані на дослідження зразки вищевказаного товару не відповідають опису товару, наведеного у графі 31 МД № UA500500/2021/027615 та є «пряжа, однониткова з ниток різних кольорів не підданих гребенечесанню (не швейні нитки), не розфасована для роздрібної торгівлі, з лінійною щільністю 343+/-1 децитекса, склад: волокна бавовни 58,7+/-0,55, синтетичні штапельні волокна поліефіру 41,3+/-0,5%: Пряжа Ne 18/1 (Nm 30/1) falkon 56 3213.21 кг/189 пак. Пряжа, однониткова пофарбована в темно-синій колір не підданих гребенечесанню (не швейні нитки), не розфасована для роздрібної торгівлі, з лінійною щільністю 343+/-1 децитекса: волокна бавовни 55,0+/-0,5%, синтетичні штапельні волокна поліефіру 45,0+/-0.5%: Пряжа Ne 18/1 (Nm 30/1) huge sage 63 4095.01 кг/234 пак. Пряжа, однониткова пофарбована в світло-сірий колір не підданих гребенечесанню (не швейні нитки), не розфасована для роздрібної торгівлі, з лінійною щільністю 341+/-1 децитекса: волокна бавовни 50,7+/-0,5%, синтетичні штапельні волокна поліефіру 49,3+/-0,5%: Пряжа Ne 18/1 (Nm 30/1) paloma 52 2363.13кг/132 пак».

На підставі встановленої невідповідності опису товару, митним постом «Одеса-внутрішній» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 19.07.2021 року №КТ-UA500500-004-2021, згідно якого виявлений товар «пряжа» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТЗЕД .

З протоколу про порушення митних правил №2108/50000/21 вбачається, що 15.03.2021 року між ТОВ «Роял Сі» () та компанією «EA GLOBAL GRUP DIS.TIC.LTD.STI» (Туреччина) було укладено контракт №ЕА-150321 щодо поставок товару в Україну. В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту 07.06.2021 року до Одеського морського торгівельного порту (зона діяльності Одеської митниці Держмитслужби) на судні закордонного плавання, на вантажному автомобілі, держ.номер НОМЕР_2 , надійшов товар «пряжа» вагою 10224,60 кг.

14 червня 2021 року директором ТОВ «Белоком» гр. ОСОБА_2 , який діє на підставі договору №БКМ/21-2021 на надання послуг митного брокера від 28.05.2021 року, була підготовлена та подана до Одеської митниці Держмитслужби митна декларація типу «ІМ40ДЕ» (далі МД), яка прийнята та зареєстрована за номером № UA500500/2021/027612. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці Держмитслужби надані: інвойс від 04.06.2021 року №EFA010, CMR №12011 від 05.06.2021 року, контракт від 15.03.2021 року №ЕА-150321 та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500500/2021/027612 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є «EA GLOBAL GRUP DIS.TIC.LTD.STI» (Туреччина»), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Роял Сі» (Україна, 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 91, ЄДРПОУ - 42246161). Відповідно до граф 31, 33 МД № UA500500/2021/027612 було заявлено товар «пряжа, однониткова (не швейні нитки), не розфасована для роздрібної торгівлі, склад: синтетичні штапельні волокна поліефіру (поліестер) 55%, волокна бавовни 45 %. Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) black 2001 кг/71 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) fume 1060,10 кг/40 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) antracite 1120,25 кг/42 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) d blue 2435.5 кг/85 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) white 3438.05 кг/120 пак.» код товару згідно УКТЗЕД визначено та заявлено (ставка мита 4%).

Під час здійснення митних формальностей за МД № UA500500/2021/027612 при перевірці правильності класифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей під час проведення митного огляду товарів, та на підставі висновку Одеського управління експертиз та досліджень СЛПЕтаД Держмитслужби від 09.07.2021 року №-0386 встановлено, що наданий на дослідження зразок вищевказаного товару за №3 не відповідає опису товару, наведеного у графі 31 МД № UA500500/2021/027612 та є «пряжа, однониткова з ниток різних кольорів не підданих гребенечесанню (не швейні нитки), не розфасована для роздрібної торгівлі, з лінійною щільністю 312+-1 децитекса, склад: волокна бавовни 50,8+/-0,5%, синтетичні штапельні волокна поліефіру 49,2+/-0,5%: Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) antracite 1120,25 кг/42 пак.».

На підставі встановленої невідповідності опису товару, митним постом «Одеса-внутрішній» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 16.07.2021 року №КТ-UA500500-003-2021, згідно якого товар «пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) antracite» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТЗЕД .

З протоколу про порушення митних правил №2109/50000/21 вбачається, що 15.03.2021 року між ТОВ «Роял Сі» () та компанією «EA GLOBAL GRUP DIS.TIC.LTD.STI» (Туреччина) було укладено контракт №ЕА-150321 щодо поставок товару в Україну. В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до Одеського морського торгівельного порту (зона діяльності Одеської митниці Держмитслужби) на судні закордонного плавання, на вантажному автомобілі держ.номер НОМЕР_3 надійшов товар «пряжа» вагою 22055,70 кг.

14 червня 2021 року директором ТОВ «Белоком» гр. ОСОБА_2 , який діє на підставі договору №БКМ/21-2021 на надання послуг митного брокера від 28.05.2021 року, була підготовлена та подана до Одеської митниці Держмитслужби митна декларація типу «ІМ40ДЕ» (далі МД), яка прийнята та зареєстрована за номером № UA500500/2021/027613. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці Держмитслужби надані: інвойс від 31.05.2021 року №EFA008, CMR №12002 від 02.06.2021 року, контракт від 15.03.2021 року №ЕА-150321 та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500500/2021/027613 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником є компанія ««EA GLOBAL GRUP DIS.TIC.LTD.STI» (Туреччина), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Роял Сі» (Україна, 03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 91, ). Відповідно до граф 31, 33 МД № UA500500/2021/027613 було заявлено товар «пряжа, однониткова (не швейні нитки), не розфасована для роздрібної торгівлі, склад: синтетичні штапельні волокна поліефіру (поліестер) 55%, волокна бавовни 45 %. Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) black 3459,60кг/130 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) fusya 1136,10 кг/40 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) red 1123,20 кг/40 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) parlimnt 1131,30 кг/40 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) burgundy 1563,25 кг/60 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) k.indigo 2660,40 кг/100 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) anthracite 4547,95 кг/167 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) clo uded 2682,20 кг/100 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) navy 2335,60 кг/89 пак., Пряжа Ne 20/1 (Nm 34/1) optic 1069,70 кг/40 пак.» код товару товару згідно УКТЗЕД визначено та заявлено .

Під час здійснення митних формальностей за МД № UA500500/2021/027613 при перевірці правильності класифікації та кодування товарів з урахуванням фактично встановлених відомостей під час проведення митного огляду товарів, та на підставі висновку Одеського управління експертиз та досліджень СЛПЕтаД Держмитслужби від 15.07.2021 року №-0393 встановлено, що наданий на дослідження зразок вищевказаного товару за №9 не відповідає опису товару, наведеного у графі 31 МД № UA500500/2021/027613 та є «пряжа бавовняна Ne 20/1 (Nm 34/1) anthracite, однониткова пряжа з волокон різних кольорів, виготовлена з волокон бавовни 53,4+/-0,5% та синтетичних штапельних волокон поліефіру 46,6+/-0,5%, лінійна щільність 314+/-1 децитекс; не розфасована на роздрібної торгівлі; навхрест намотана на конічний носій з картону».

На підставі встановленої невідповідності опису товару, митним постом «Одеса-внутрішній» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 19.07.2021 року №КТ-UA500500-006-2021, згідно якого товар «пряжа бавовняна Ne 20/1 (Nm 34/1) anthracite» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТЗЕД .

Таким чином, на думку митного органу, директором ТОВ «Роял Сі» () гр. ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документи, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі вищевказаних обставин, посадовими особами митниці були складені протоколи про порушення митних правил, за ознаками порушення ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, однак приймав участь його захисник, який надав пояснення та просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти стягнення відповідно до санкції статті у вигляді штрафу та конфіскації товарів - предметів правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у порушені митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що у червні 2021 року до Одеського морського торгівельного порту (зона діяльності Одеської митниці Держмитслужби) на судні закордонного плавання, на вантажному автомобілі, надійшов товар «пряжа». Представником декларанта ОСОБА_2 для митного оформлення в режимі імпорт було подано відповідні електронні митні декларації разом з товаросупровідними й комерційними документами.

На підставі встановленої невідповідності опису товару, митним постом «Одеса-внутрішній» Одеської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару, згідно якого виявлений товар «пряжа» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено класифікувати за кодом УКТЗЕД .

Так, ст. 7 МК України визначено, що митну справу в Україні становлять, серед іншого, порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, при цьому процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України визначаються Митним кодексом та іншими законами України.

Товари, що переміщуються через митний кордон України декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів (ч. 1 ст. 262 МК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України, до обов`язків декларанта, в тому числі, входить декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України, порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зокрема, вказані питання врегульовані Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі Порядок 631), та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (далі Порядок 651).

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України, Порядку 631 та Порядку 651 - для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), а у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.

Отже, від декларанта, як учасника правовідносин, пов`язаних з митним оформленням та декларуванням товарів, вимагається діяти виключно з додержанням встановленого Митним кодексом та іншими нормативними актами порядку, а саме заявляти відомості щодо найменування товарів, їх кількості та ін. згідно з рахунком (інвойсом) або іншим документом, що визначає вартість товару.

Керуючись наведеними вимогами, декларантом, з метою митного оформлення в режимі імпорт (випуск у вільний обіг) товару, було подано до Одеської митниці електронні митні декларації типу «ІМ40ДЕ» (далі ЕМД), а також товаросупровідні і комерційні документи.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.1 зовнішньоекономічного контракту «Продавец обязуется передать Покупателю в собственность в обусловленный срок товар на условиях указанных в инвойсе, выставляемым Продавцом Покупателю. Наименование, цена и единица измерения товара указаны в Счетах-фактурах к контракту, являющихся неотъемлемой частью настоящего контракта. Цены указаны в долларах США и указаны в Счетах-фактурах».

Заповнення вищевказаної митної декларації на імпорт та визначення коду товару згідно з УКТЗЕД здійснювалось шляхом відображення відомостей (опису, вагових, кількісних, вартісних характеристик товарів) із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією-контрагентом «FABRILLA TEKSTIL SAN. VE DIS TIC.A.S.», а також з урахуванням експортної митної декларації країни відправлення (Туреччина) № 21341200EX161717 від 04.06.2021 року. Зокрема, код товару був вказаний в інвойсі та експортній митній декларації країни експортера.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками митниці за результатом огляду складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, у графі 8.3 якого зазначено, що місця, опис, маркування та вагові характеристики товару відповідають заявленим в ЕМД.

З результатів проведених лабораторних досліджень вбачається, що фактично опис та найменування товару в товаросупровідних документах та в митних деклараціях, не суперечать змістовому опису, вказаному митницею це «пряжа», але саме за результатом експертного дослідження було уточнено хімічний склад товару.

Отже, одержані митницею характеристики товару впливають виключно на точність класифікації, згідно УКТ ЗЕД, тому посадовою особою митниці зроблено хибний висновок, що товар при переміщення через митний кордон України було приховано від митного контролю. Крім цього, товар було задекларовано за вказаному в інвойсі та експортній митній декларації країни експортера кодом товару.

До того ж, цей код УКТЗЕД передбачає більшу ставку ввізного мита, ніж визначений митницею код УКТЗЕД (4% та 0%), а отже зміна класифікації товару зменшує загальну суму обов`язкових митних платежів по відношенню до суми в МД, що додатково свідчить про відсутність умислу чи мотивів на приховування від митного контролю або незаявлення неточних відомостей про товар.

Разом з цим, в протоколі посадова особа митниці посилається на службову записку митного поста «Одесса-внутрішній» Одеської митниці, відповідно до якої сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України даного товару, повинна бути більшою, ніж яку мав намір сплатити власник товару.

Тобто, посадовими особами митного поста «Одесса-внутрішній» зроблено висновок щодо розміру митних платежів на підставі інформація про факти митного оформлення подібних товарів за кодом УКТ ЗЕД з митною вартістю 3,8 доларів США/кг, з чого зроблено розрахунок, що нібито існує недобір митних платежів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Тому, наведені працівниками митниці обставини не свідчить, що в товаросупровідних документах були вказані неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, оскільки, як зазначалось, «нова» митна вартість вилучених товарів була визначена самостійно митницею без документального спростування вказаної декларантом та імпортером ціни товару.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів здійснюється у письмовій формі, яка встановлена наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 № 883/21195.

Відповідно до ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), а також (за наявності) копія митної декларації країни відправлення.

Таку позицію неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (постанови від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; від 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

Згідно із ст. 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Так, матеріалами справи встановлено, що вказане в митній декларації та товарно-супровідних документах найменування товару повністю відповідає дійсності. Жодні інші документи на товар відсутні і митницею до уваги не брались. За змістом протоколу документи не є підробленими чи одержаними незаконним шляхом, оскільки дії за такими ознаками в провину гр. ОСОБА_4 не ставляться.

Натомість, посадовою особою митниці не враховано, що зміна коду згідно з УКТЗЕД товару № 1 «Пряжа однониткова» відбулась за результатом його експертного дослідження Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, яке проводилось з використанням спеціальних знань, лабораторного обладнання та спеціальних знань експерта, тобто, в цьому випадку має місце складний випадок класифікації товару.

Рішення про класифікацію товарів, відповідно до якого товар підлягає митному оформленню за іншим, ніж вказано у митній декларації кодом згідно УКТЗЕД не свідчить про обов`язкову наявність вини декларанта у визначенні невірного коду товару і, відповідно, не повинно в обов`язковому порядку розцінюватися як підстава для складання протоколу про порушення митних правил.

Листом Держмитслужби України від 21.09.2011 року № 20/4-11/06037-ЕП роз`яснюється, що вивчення питання про наявність складу порушення митних правил передбачає, серед іншого, ретельний аналіз обставин декларування поданого до митного оформлення товару, включаючи його класифікацію за УКТЗЕД, зокрема, які характеристики товару стали визначальними для віднесення товару до конкретного коду згідно з УКТЗЕД, чи мали місце раніше факти митних оформлень, чи декларувала особа аналогічний товар за таким же кодом раніше, чи мав декларант можливість віднести товар до конкретного коду товару згідно УКТЗЕД використовуючи тільки товаросупровідні документи.

Судом встановлено, що відомості в інвойсі в повному обсязі співпадають зі змістом експортної митної декларації країни експортера. Натомість, автентичність експортної митної декларації Одеською митницею не спростована, будь-які інформаційні повідомлення з цього приводу від уповноважених митних органів Туреччини відсутні.

Із наведеного, суд приходить до висновку, що у особи при заповнені декларацій підстав для сумніву в достовірності даних, які містились в товаросупровідних й комерційних документах не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено, що відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України є об`єктом порушення митних правил за ст. 483 МК України. Об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена зовні її воля і, що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Отже, зміст ст. 483 МК України вказує на те, що це правопорушення є навмисним, тобто особа, яка вчиняє такі дії, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити їх шкідливі наслідки й бажати настання цих наслідків, об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона - лише прямим умислом.

При цьому, твердження представника митниці, що умисел особи полягає в тому, що відносно нього неодноразово складалися протоколи про порушення митних правил за статтею 483 МК України при переміщенні такого ж самого товару, суд не бере до уваги, оскільки на час розгляду справи немає судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи винною у вчинені правопорушення. Крім цього, при складанні протоколів посадовою особою митниці не було посилання на дані обставини, як на наявність у діях особи суб`єктивної сторони складу правопорушення у вигляді саме прямого умислу.

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Згідно із ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Правильне визначення коду товару з огляду на експертний висновок потребувало додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо і дає підстави для висновку про складний випадок класифікації.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, а також надані докази, суд приходить до висновку, що декларантом було обрано правильний код УКТ ЗЕД, оскільки товар, виявлений під час огляду повністю відповідає заявленим у митній декларації, а митним органом не надано доказів про зворотне

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та керуючись нормами закону, приходить до висновку, що у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 268, 460, 483, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_4 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Товар, вилучений за протоколами про порушення митних правил №№2107/50000/21, 2108/50000/21, 2109/50000/21 повернути власнику або уповноваженій особі в установленому законом порядку, після сплати всіх необхідних митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Головуючий