Провадження № 3/201/6035/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 285929 від 21 листопада 2021 року, ОСОБА_1 , 21 листопада 2021 року о 21:43 години, перебуваючи в магазині «Варус», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр-т Гагаріна, буд. 8-А, ТРЦ «Нагорний», здійснив дрібну крадіжку, а саме таємно, шляхом вільного доступу, викрав горілку «Хлібний Дар», об`ємом 0,7 л., 1 штуку, вартістю 102 грн. 42 коп., завдавши матеріальні збитки на суму 102 грн. 42 коп., чим вчинив дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

На виконання вимог ст.ст. 268, 277, 277-2 КУпАП щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Виходячи з положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, вважаю, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №285929 від 21 листопада 2021 року, рапортом від 21 листопада 2021 року, розпискою керівника ООО «Омега» супермаркету «Варус-9» ОСОБА_2 , заявою від 21 листопада 2021 року, довідкою про матеріальний збиток від 21 листопада 2021 року, актом від 21 листопада 2021 року, письмовими поясненнями співробітника супермаркету «Варус-9» ОСОБА_3 від 21 листопада 2021 року та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 листопада 2021 року, відповідно до яких останній визнає вину у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП України.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення ним нових правопорушень, необхідно застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятсот десять гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитьчотириста п`ятдесят чотири гривні.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя К.О. Шелестов