СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8287/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., за участю ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Нерсесяна А.С., законного представника - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 569204 від 15.09.2021 р., 15.09.2021 р. близько 21:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство стосовно своєї родини, яке проявлялось у словесних образах, написаних на стінах квартири, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від законних представників малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надійшло клопотання від 25.11.2021 р. про приєднання доказів та пояснень до справи, у якому просять приєднати до матеріалів справи пояснення та докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження, копії паспортів, копії постанов у справах № 759/6456/21 та № 759/9139/20, та DVD диски. У письмових поясненнях зазначають, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 регулярно вчиняють тривалі гучні сварки, скандали з образами, приниженням, погрозами у їх бік, які можуть перейти та іноді переходять у силове протистояння, скандали нерідко відбуваються у присутності їх малолітньої дочки - ОСОБА_6 . Так, 15.09.2021 р. ОСОБА_1 у черговий раз обписав стіни та двері квартири: на кухні, у туалеті та ванній, де всі проживають, і де ОСОБА_4 є рівноправною співвласницею квартири, протягом дня вони змивали ці написи, проте ОСОБА_1 відновлював їх, а ОСОБА_5 всіляко їх ображала, грубо втручалася у їх розмови, намагаючись розпочати черговий скандал. В подальшому, ОСОБА_1 почав їх ображати, дискримінувати, принижувати і вони з дружиною зателефонували на лінію «102».

Вищезазначене клопотання законних представників малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 частково задоволено в частині долучення до матеріалів справи письмових пояснень, копії свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження, копії паспортів, та DVD дисків, з приводу долучення до матеріалів справи копій постанов суду - відмовлено.

Судом відмовлено 03.12.2021 р. у дослідженні DVD диску з назвою «Додатково», оскільки відеозаписи, які на ньому містяться не мають відношення до обставин події, яка мала місце 15.09.2021 р. близько 21:00, що підтвердив також ОСОБА_2 .

Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Нерсесяна А.С. надійшли клопотання про виклик і допит свідка доп Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та патрульних поліцейських, яких було викликано 15.09.2021 р. законним представником по лінії «102».

Вищезазначене клопотання захисника було задоволено в частині виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_5 , з приводу виклику та допиту в якості свідків - доп Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 та патрульних поліцейських, яких було викликано 15.09.2021 р. законним представником по лінії «102», - відмовлено, оскільки доп Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 569204 від 15.09.2021 р., до повноважень якої належить складання протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак вона не може бути свідком у вказаній справі. Також суд вважає, що доп Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_7 та патрульні поліцейські, яких було викликано 15.09.2021 р. законним представником по лінії «102» є зацікавленими в результаті розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає з колишньою дружиною ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та їх малолітньою дочкою - ОСОБА_3 , протягом останніх двох років між ними постійно виникають конфлікти, ОСОБА_2 вчиняє відносно нього психологічний тиск. Так, 15.09.2021 р. він написав на дверях ванної кімнати слова « ОСОБА_2 , не чіпай чужі речі», оскільки він неодноразово просив ОСОБА_2 не чіпати, належні йому та ОСОБА_5 особисті речі, проте сім`я ОСОБА_2 жодним чином не реагували на ці прохання. Крім того, зазначив, що його напис не містив нецензурну лексику, напис здійснив лише через те, що його зауваження та прохання ігнорують.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Нерсесян А.С. зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , приватизована на 4 осіб, та порядок користування квартирою не встановлений за рішенням суду, тому ОСОБА_1 не заборонено писати на дверях своєї квартири. Крім того, написи, зроблені ОСОБА_1 не містили нецензурної лексики та нічого образливого по відношенню до осіб, які проживають у квартирі. Вказав на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 постійно провокують сварки на ґрунті користування квартирою, свідком яких є його малолітня дочка.

Законний представник - ОСОБА_2 пояснив, що 15.09.2021 р. в черговий раз ОСОБА_1 зробив написи маркером у квартирі, а саме: на кухні, в туалеті, ванній всередині та на дверях ванної кімнати, його дружина намагалася змити ці написи, однак ОСОБА_1 постійно їх відновлював. На протязі дня він неодноразово запитував ОСОБА_1 навіщо він робить ці написи та просив їх змити, на що ОСОБА_1 відповів, що «в своїй квартирі він робить те, що хоче», після чого він зателефонував на лінію «102».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 має нормальні стосунки, а з сім`єю ОСОБА_2 неприязні стосунки з 2015 р. Так, 15.09.2021 р. ввечері ОСОБА_1 зробив написи у квартирі, а саме: у кухні, у ванній кімнаті на плитці і дзеркалі, та в туалеті на дверях, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 беруть їх особисті речі, перекладають та ховають, на їх зауваження не реагують, на що ОСОБА_2 почала кричати, після чого ОСОБА_2 викликав працівників поліції. Також зазначила, що жодної шкоди цими написами онуці не було завдано, в свою чергу саме сім`я ОСОБА_2 провокують їх з ОСОБА_1 на сварки, постійно знімають на відео їх побут та ображають нецензурними словами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , законного представника - ОСОБА_2 , доводи захисника - адвоката Нерсесяна А.С. та пояснення свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 569204 від 15.09.2021 р.;

- заяву від 15.09.2021 р. ОСОБА_4 , у якій остання зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 постійно провокують та спричиняють сварки з образами, розвішують образливі для її сім`ї написи або пишуть їх прямо на стінах квартири незмиваючим маркером, коли вона їх змиває, то вони їх відновлюють, все це відбувається на очах дитини. Так, сьогодні в черговий раз ОСОБА_1 зробив багато написів маркером прямо на стінах кухні та ванної кімнат, після того як вона їх змила, ОСОБА_1 відновив написи. На прохання стерти образливі написи ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідали відмовою та образами. Просить притягнути ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення психологічного насильства над нею, її чоловіком та у присутності їх малолітньої дитини;

- письмові пояснення від 15.09.2021 р. ОСОБА_1 ;

- рапорт доп Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7.;

- довідку від 15.09.2021 р. доп Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7., у якому зазначено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП протягом року не притягувався;

- рапорт від 16.09.2021 р. оперативного чергового Святошинського УП ГУНП в м. Києві;

- DVD диск з назвою «15.09.2021» досліджено частково в частині обставин події, які мали місце 15.09.2021 р., на вказаному диску, зокрема, містяться фото із зображенням написів «ОСОБА_2 не чіпай чужі речі!», які зроблені ОСОБА_1 15.09.2021 р.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення. Так, склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, що 15.09.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство. Судом встановлено, що 15.09.2021 р. ОСОБА_1 на стінах квартири, а саме: у кухні, ванній та туалеті за адресою: АДРЕСА_1 , зробив написи зі словами «ОСОБА_2 не чіпай чужі речі!». Вказаний напис не містить словесних образ, погроз, дії ОСОБА_1 не викликають побоювань за безпеку та не спричинили емоційну невпевненість у потерпілої особи. Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено настання конкретних наслідків від вчинення ОСОБА_1 написів на стінах квартири, хоча, за змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, встановлення і відображення у протоколі наслідків, які утворюють об`єктивну сторону змісту правопорушення, є обов`язковим.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.1978 р., "Коробов проти України" від 21.10.2011 р. Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, застосовує критерій доведення вини "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшла своє підтвердження. Крім того, за відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного правопорушення, можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення виключається.

Зважаючи на наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27,173-2, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя В.М. Кравець