ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/137/21
Єдиний унікальний № 329/1018/20 Головуючий в 1-й інстанції - Богослов А.В.
Категорія - ст. 164 ч.1 КупАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю захисника Усенко Ю.Д., який діє в інтересах особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа - підприємець, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 , фізична особа-підприємець, за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ч.1, ч.8, ч.16 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зберігав пальне в ємкості в період з 01.07.2019 до 27.12.2019 включно без отримання ліцензії на право зберігання пального та реалізації пального протягом 2019 року без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним; в порушення пп. 230.1.2. п.230.1 ст.230, п.22 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України, в частині відпуску пального з 01.07.2019 по 04.07.2019, 11.07.2019 та 16.07.2019 включно зі складу, станом на 01.07.2019 не був зареєстрований в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП як провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова суду є передчасною та незаконною, а тому підлягає скасуванню з одночасним прийняттям рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Зауважує, що Працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку з зазначених питань за результатами якої складено акт №24/08/01/09/ НОМЕР_1 від 05.10.2020. На думку працівників ГУ ДПС у Запорізькій області він допустив порушення, яке полягає в тому, що він як фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснюючи діяльність за адресою: АДРЕСА_2 в порушення ч.1, ч.8, ч.16 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального зберігав пальне в ємкості в період з 01.07.2019 року до 27.12.2019 року включно без отримання ліцензії на право зберігання пального та реалізації пального протягом 2019 року без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним; в порушення п. п. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230, п. 22 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України, в частині відпуску пального з 01.07.2019 по 04.07.2019, 11.07.2019 та 16.07.2019 включно зі складу, станом на 01.07.2019 не був зареєстрований в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно даних витягу з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального ФОП ОСОБА_1 зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального 01.03.2016 року.

Указане підтверджується й матеріалами попередньо проведених планових виїзних перевірок здійснення ним, як платником податку, господарської діяльності. Жодним нормативно-правовим актом автоматичного припинення реєстрації платника указаного виду податку не передбачається, а змінено лише порядок адміністрування акцизного збору, а тому вимоги Податкового кодексу України додержано.

З цього приводу слід акцентує увагу на постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі №140/2495/20, яка також зазначає на ці обставини до того ж вказує, що автоматичного припинення реєстрації позивача як платника податку у зв`язку зі змінами в законодавстві не відбулося й за тих обставин, що рахунки зі сплати акцизного податку з моменту реєстрації у 2016 році та до моменту позову до суду не змінювались.

Також зазначає, що нормативно нову форму заяви про реєстрацію платником акцизного податку затверджено Наказом Міністерства фінансів України №262 від 19.06.2019, який набрав чинності 23.07.2019. Після набрання чинності указаним наказом ним і було подано відповідну заяву. До цього ж, законодавчо затвердженої форми такої заяви не існувало.

Акцизні накладні зареєстровано у встановленому порядку, тобто економічні інтереси держави додержано.

Таким чином, указані відомості щодо здійснення діяльності без реєстрації платником акцизного податку не обґрунтовані.

Щодо порушення вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним, зазначає, що в описовій частині акту фактичної перевірки зазначено, що ним на виконання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» отримано ліцензію на право здійснення оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №00138 від 01.07.2019 терміном дії до 01.07.2024 таким чином посилання в акті на здійснення ним господарської діяльності без отримання ліцензії безпідставні.

При цьому, законодавець окремим - спеціальним розділом V «КОНТРОЛЬ І ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ПОРУШЕННЯ ЦЬОГО ЗАКОНУ» визначив діяння які є порушеннями вимог указаного закону та відповідальність за їх допущення.

Вичерпний перелік таких порушень встановлено ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Жодного з викладених у цій статті порушень ним не допущено.

За таких обставин посилання в акті на допущення ним порушень вимог указаного Закону безпідставні та є перекрученням понять додержання та порушення.

Звертає увагу що ним, з метою отримання ліцензії на зберігання пального та ліцензії на здійснення оптової торгівлі пальним за наявності місця зберігання здійснено відповідні платежі до бюджету (таким чином інтереси Держави в частині одержання плати за ліцензію додержано) та на виконання вимог ст.15 Закону щодо надання крім іншого пакету документів дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки надіслано звернення щодо їх отримання до Держпраці в області. Натомість отримано відповідь про те, що законодавством не передбачено видачу таких дозволів йому як приватному підприємцю.

Заяву на отримання ліцензії разом з указаною відповіддю направлено до ДФС України та отримано відповідь про неможливість її надання у зв`язку з відсутністю зазначених дозволів.

Таким чином, недосконалість законодавства у цій частині позбавила його як приватного підприємця можливості додержання вимог Закону у цій частині.

Також в порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП суд першої інстанції в оскаржуваній постанові від 11.01.2021 року лише послався на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 01.12.2020 року та акт перевірки, і не зазначив обставин, установлених ним під час розгляду справи.

У випадку вивчення та аналізу акту перевірки судом би було встановлено, що ним отримано ліцензію на право здійснення оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №00138 від 01.07.2019 терміном дії до 01.07.2024 року.

Також зауважує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП проведено розгляд справи без його участі, оскільки будь-які виклики до суду на 11.01.2021 року він не отримував.

Просить постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 11.01.2021 року скасувати та постановити нове судове рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні захисника Усенко Ю.Д., який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Доводи апелянта з приводу того, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП проведено розгляд справи без його участі, оскільки будь-які виклики до суду на 11.01.2021 року він не отримував, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи у судове засідання на 11 січня 2021 року ОСОБА_1 , був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення на 11 січня 20221 року 23.12.2020 року о 15 годині 12 хвилин (доставлено) одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_2 , який ОСОБА_1 особисто залишив в якості зв`язку з ним (а.с.24, 25).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, суд першої інстанції законно та обґрунтовано прийшов до висновку про слухання справи за його відсутності, бо на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків (ст. 38 ч.2 КУпАП), у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній захисник Усенко Ю.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , а тому права ОСОБА_1 , які були порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

На підставі ч. 1 ст. 164 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Висновки щодо наявності в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Вказана норма є бланкетною, тобто такою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема до Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", Податкового кодексу України та підзаконних актів.

Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належить, зокрема, пальне.

Стаття 230 цього кодексу визначає, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (п. 230.1.1 ст. 230 ПК).

За положеннями п. 232.1 ст. 232 Податкового кодексу України у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового в розрізі платників податку розпорядників акцизних складів/акцизних складів пересувних та акцизних складів/акцизних складів пересувних за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД та умовним кодом ведеться окремо облік обсягів пального або спирту етилового, що: оподатковуються акцизним податком, у тому числі окремо за кожною відмінною ставкою податку; оподатковуються на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; не підлягають оподаткуванню; звільняються від оподаткування.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, розміщує на своєму офіційному веб-сайті відомості щодо зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового акцизних складів з уніфікованими номерами та адресами їх місцезнаходження.

Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового та реєстрації платників податків - розпорядників акцизних складів/акцизних складів пересувних, акцизних складів/акцизних складів пересувних у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 р. № 408 (далі - Порядок), система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового вводиться в дію з 1 липня 2019 року.

Згідно з п. 4 Порядку юридичні особи (зокрема юридичні особи, що ведуть облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи) та фізичні особи - підприємці, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники акцизного податку до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Платники акцизного податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Без реєстрації акцизного складу забороняється здійснення реалізації пального або отримання і реалізація спирту етилового на такому складі (п. 5 Порядку).

Відповідно до п. 6 Порядку реєстрація платника акцизного податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочих дні до початку ввезення на митну територію України або до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (далі - заява), форма якої затверджується Мінфіном.

На підставі заяви, що подається для реєстрації особи як платника акцизного податку, здійснюється одночасно реєстрація акцизних складів такого платника.

У разі введення в експлуатацію нових акцизних складів після реєстрації особи як платника акцизного податку платник акцизного податку - розпорядник акцизного складу подає заяву з відміткою про реєстрацію акцизного складу.

Кожен акцизний склад має власний уніфікований номер у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, який автоматично присвоюється системою електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Отже, будь-яка особа (фізична чи юридична), яка має намір здійснювати реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники акцизного податку до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

В порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП суд першої інстанції в оскаржуваній постанові від 11.01.2021 року лише послався на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 01.12.2020 року та акт перевірки, і не зазначив обставин, установлених ним під час розгляду справи.

У випадку вивчення та аналізу акту перевірки судом би було встановлено, що ним отримано ліцензію на право здійснення оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №00138 від 01.07.2019 терміном дії до 01.07.2024 року.

Водночас досліджені судом докази не підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), що складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення навіть не викладена суть вказаного правопорушення.

Тому постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, скасувати і провадження в цій частині закрити на підставі ч.1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 329/1018/20