ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 Справа №607/1550/21

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючу адміністратором ПП «Самогонна ресторація «Ковчег», місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

09 січня 2021 року о 18 год. 35 хв. ОСОБА_1 , будучи адміністратором та відповідальною особою ПП «Самогонна ресторація «Ковчег», що знаходиться за адресою: вул. Живова, 5а, м. Тернопіль, допустила діяльність даного закладу з наданням послуг громадського харчування, чим порушено підпункт 1 пункту 3 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 у відповідності до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року зі змінами та доповненнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 443 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася про час, дату та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглядати справу у відсутності ОСОБА_1

12 лютого 2021 року захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подано до суду пояснення, в яких він просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Покликається на те, що ОСОБА_1 є особою, яка перебуває у трудових відносинах з ПП «Самогонна ресторація «Ковчег» та не вирішує питань щодо роботи закладу громадського харчування.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 443 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

В силу ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 443 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарногігієнічних, санітарнопротиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також слід зазначити, що ст. 443 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративноправовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативноправових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 443 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 443 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативноправових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно підпункту 1 пункту 3 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARSCoV2» (у редакції станом на 07 січня 2021 року) в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 року до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 року на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, замовлень на винос та закладів громадського харчування в аеропортах.

Відтак, вищевказана норма чітко визначає суб`єктом цього правопорушення - суб`єкта господарювання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП до протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 060918 від 10 січня 2021 року доданий електронний рапорт; рапорт ст. ДОП ТВП ГУНП в Тернопільській області Мартинчук Л. від 10 січня 2021 року; матеріали відеозаписів; довідка директора ПП «Самогонна ресторація «Ковчег».

Щодо рапорту працівника поліції, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення суд зазначає, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Відеозаписи, приєднані до матеріалів справ про адміністративні правопорушення, судом оглянуто, однак з них не можливо встановити місце проведення відеозйомки, особу, якою здійснювалась така відеозйомка, як і факт роботи ПП «Самогонна ресторація «Ковчег». Записи не містять прив`язки до вулиці, де здійснюється відеозйомка, до адреси місця розташування чи вивіски вказаного розважального закладу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 є безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює згадану в протоколі про адміністративне правопорушення діяльність самостійно, та не є найманим працівником. Також, в справі про адміністративне правопорушення немає інформації про те, чи зареєстрована особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, фізичною особоюпідприємцем.

Водночас, згідно наданої суду інформації, яка приєднана до пояснень захисника Сідого С. В., будівля закладу ресторанного господарства, що по АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_3 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 23 червня 2020 року № 213611722. За вже вказаною адресою, згідно рішення Тернопільського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 06 вересня 2018 року №01-34/ про державну реєстрацію потужності, здійснює діяльність приватне підприємство «Самогонна ресторація «Ковчег», в особі директора ОСОБА_4 , та ФОП ОСОБА_5 24 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_4 із заявою про прийняття її на посаду адміністратора ПП «Самогонна ресторація «Ковчег» з 27 липня 2020 року, про що керівником підприємства ОСОБА_4 було видано наказ (розпорядження) № 8-КП від 24 липня 2020 року.

Відтак, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП.

При цьому наголошую, що не маю права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі, не можу перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи вказане, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 44-3, статтями 7, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська