3/758/8248/21 Категорія 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28.09.2021 серії ААБ №212315 ОСОБА_1 керував 28.09.2021 о 04 год. 50 хв. по вул. Кирилівській, 33 в м. Києві транспортним засобом "YAMAHA GEAR", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9.а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер", результат огляду - позитивний, із показником 0,44 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Завойко Д.І. просили закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, вказуючи на відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 не заперечив, що вживав алкогольний напій та перебував у стані сп`яніння, проте стверджував, що транспортний засобом він не керував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, показання свідка, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однією із підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, чинній на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Розділом 1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №212315, у ньому зазначено, що 28.09.2021 о 04 год. 50 хв. по вул. Кирилівській, 33 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом "YAMAHA GEAR", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9.а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер", результат огляду - позитивний, із показником 0,44 проміле.

Однак в ході розгляду справи судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, із доданого до протоколу відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 разом із ще однією особою чоловічої статті стоїть біля припаркованого мопеду, жодних ознак руху (ввімкнений двигун, фари тощо) транспортний засіб не має.

Приймається до уваги і те, що доданий до протоколу відеозапис не є безперервним та фактично складається із трьох окремих відеофайлів, що є порушенням вимог пункту 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, чинне законодавство, у тому числі й Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом".

Таке визначення було наведено у п.27 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", згідно з яким керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судом також враховується позиція Верховного Суду, наведена у постанові Касаційного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а, у пункті 38 якої зазначено, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування".

З метою повного та об`єктивного встановлення усіх обставин справи судом також було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який був присутній при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 та якого зафіксовано на відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок, зокрема, показав, що вони із ОСОБА_1 перебували у гаражі, де вживали пиво. Після цього вони взяли мопед, який ОСОБА_1 мав намір придбати у свого знайомого та який перебував у несправному стані, зокрема, у нього не працювали гальма, та стали котити його, йдучи по тротуару вниз по вулиці Кирилівській. На перехресті, у той час коли вони зупинилися, до них підійшли поліцейські, які стали задавати їм питання, а в подальшому провели огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та, зафіксувавши перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, склали відносно нього відповідний адміністративний протокол.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених обставин судом не здобуто.

Так, судом направлялася повістка про виклик до суду на ім`я інспектора УПП у м. Києві ДПП Пальчика І.В., з метою отримання від нього особистих пояснень щодо обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак він у судове засідання не з`явився та будь-яких пояснень не надав.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, "Коробов проти України" від 21.10. 2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя О. О. Ковбасюк