Справа № 943/2416/20 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 33/811/125/21 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю ОСОБА_1 , захисника Барабаша В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Буського районного суду Львівської області від 13 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Буського районного суду Львівської області від 13 січня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає по АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до постанови суду, 20 грудня 2020 року о 02 год. 58 хв. на вул. Промислова, 6 в місті Буську Львівської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Hyundai Matrix», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, хитка хода), а від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з вчиненням дій у стані крайньої необхідності.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що свою винуватість у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення визнала. Зазначила, що 20.12.2020 на автомобілі марки «Hyundai Matrix», реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхала на автостоянку бару «Ніка», що в місті Буську разом зі своїм знайомим вирішили відпочити в барі «Ніка». Наміру керувати автомобілем у неї не було. В барі виник конфлікт з офіціантом, який переріс в конфлікт з власником бару. Зазначає, що вказані особи потім виступили понятими. В результаті конфлікту вигнали її із закладу працівники бару, винісши її до автомобіля, де заставили перегнати авто, на що вона відмовилась, оскільки вживала алкоголь. Після чого хтось з них схватив палку чи трубу та заявив, щ він зараз поб`є їй автомобіль, якщо негайно не забере автомобіль з території бару. Відтак, вона сіла за його кермо та проїхала близько 50 метрів на автомобілі, виїхавши за ворота стоянки, де очікувала приїзду поліцейських, яких сама викликала та які по приїзді вилучили у неї документи на автомобіль. При цьому, зауважила, що відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння та має претензії виключно до власника та представників бару.

Звертає увагу на те, що як на час складання протоколу, так і під час розгляду справи в суді, вона заявляла, що була змушена керувати транспортним засобом з метою усунення загрози її власності.

Крім цього зазначає, що судом першої інстанції не допитано свідка про якого вона заявляла.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Барабаша В.Г., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне порушення серії БД №375717 від 20.12.2020; письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.12.2020, якими підтверджено відмову ОСОБА_1 у їх присутності від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння 20 грудня 2020 року о 03 год. 37 хв. на місці зупинки та в медичному закладі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, хитка хода), а також відеозаписом події.

Більше того, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції визнала факт керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки її змусили перегнати свій за межі автостоянки бару, проїхавши близько 50 метрів на ньому, а також її подальшу відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після приїзду поліцейських на місце події.

За правилами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №375717 від 20.12.2020 20 грудня 2020 року о 02 год. 58 хв. на вул. Промислова, 6 в місті Буську Львівської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Hyundai Matrix», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, хитка хода), а від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису ОСОБА_1 на відеозаписі не заперечує факту керування транспортним засобом, зазначає, що вживала спиртне, наміру керувати автомобілем у неї не було, але оскільки в барі виник конфлікт та її вигнали із закладу працівники бару, винісши її до автомобіля, та заставили перегнати авто, відтак, вона сіла за його кермо та проїхала близько 50 метрів на автомобілі, оскільки була змушена керувати транспортним засобом з метою усунення загрози її власності.

Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилась зазначивши, що не бажає проходити огляд.

Обставинами, які виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП є дії особи в стані крайньої необхідності, необхідної оборони, або якщо особа перебувала в стані неосудності.

Під крайньою необхідністю (ст. 18 КУпАП) законодавець визначив дію, яка хоч і передбачена КУпАП, або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 та її захисника Барабаша В.Г. про те, що остання була змушена сісти за кермо з метою усунення загрози її власності, оскільки ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена, судом до уваги не береться, оскільки такі доводи не підтверджуються жодними доказами, а тому не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Крім цього, з рапорту інспектора СРПП №2 Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Тарасовської О.Ю. вбачається, що 20 грудня 2020 року о 02 год. 58 хв. в м. Буськ по вул. Промисловій, 6, було зупинено автомобіль марки «Hyundai Matrix», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого наїхав на бордюр і не міг зрушити з місця. За кермом автомобіля перебувала ОСОБА_4 , при спілкуванні з якою з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю, не чітка вимова, нестійка хода. ОСОБА_1 поводила себе агресивно та плакала. Останній було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовилась, крім цього повторно відмовилась від огляду в присутності понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи дії ОСОБА_1 , які полягали у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння після того, як її вигнали з бару та вона проїхала близько 50 метрів на автомобілі, не охоплюються поняттям крайня необхідність, оскільки в цей момент небезпека, яка загрожувала її власності була усунута.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, вважаю, що суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення відповідно до ст.36 КУпАП, а саме штраф у розмірі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, оскільки санкція даної статті є безальтернативною.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до п.4 ст. 247 КУпАП, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановив:

Постанову Буського районного суду Львівської області від 13 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.