Справа № 461/3635/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1413/20 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держслужби Сичова Ю.В. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 17 вересня 2020 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника адвоката Госедло О.Д.,

представника митниці Дунаса М.О.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено стягнення 22906,55 грн. штрафу.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0247/20900/20 від 23 січня 2020 року: шорти т/м «Zara» - 6 шт.; шорти т/м «Bershka» - 5 шт.; шорти т/м «Pull and Bear» -11 шт.; шорти т/м «Asos» - 4 шт.; шорти т/м «Reserved» - 17 шт.; кофти т/м «Reserved» - 33 шт.; кофти т/м «Pull and Bear» - 6 шт.; кофти т/м «Asos» - 1 шт.; кофти т/м «Bershka» - 1 шт.; кофти т/м «House» - 1 шт.; куртки т/м «Pull and Bear» - 4 шт.; куртки т/м «Zara» - 12 шт.; куртки т/м «Pretty green» - 1 шт.; куртки т/м «Just Hype» - 1 шт.; куртки т/м «Bershka» - 4 шт.; куртки т/м «Asos» - 2 шт.; куртки т/м «Instinct» -3 шт.; куртки т/м «Zаlando» - 1 шт. - конфісковано в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0247/20900/20 від 23 січня 2020 року: куртки т/м «By Very» - 20 шт.; куртки т/м «Barbour» - 1 шт. куртки т/м «Burton» - 1 шт.; куртки т/м «Lyle scott» - 5 шт.; куртки т/м «Just Hype» - 7 шт.; куртки т/м «Pull and Bear» - 4 шт.; куртки т/м «Reserved» - 8 шт куртки т/м «Stradivarius» - 1 шт.; куртки т/м «Asos» - 2 шт.; куртки т/м «New look» -1 шт.; куртки т/м «House» -1 шт.; куртки т/м «Zara» - 8 шт.; кофти т/м «Zara» - 7 шт.; кофти т/м « Cropp» - 6 шт.; кофти т/м «Reserved» - 3 шт. повернуто ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці держмитслужби Державної митної служби України 2941,92 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці держмитслужби Державної митної служби України 253,26 грн. витрат на проведення у справі експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДСА України 420,40 грн. судового збору

Згідно постанови судді 23 січня 2020 року о 17 год. 56 хв. ОСОБА_1 прямував з приватної поїздки, з Республіки Польща в Україну як водій транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель «Sprinter 411 CDI», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , через МАПП „Шегині, митного поста Мостиська Галицької митниці Держмитслужби смугою руху червоний коридор разом із пасажирами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій він заявив про наявність у нього набору інструментів в кількості 2 шт., куртки в кількості 10 шт., кофти в кількості 15 шт., сорочки в кількості 6 шт., кросівки в кількості 5 пар. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № «280», під час проведення митного огляду транспортного засобу, у багажному відділення даного транспортного засобу (без ознак приховування) виявлено сумки, які ОСОБА_1 визнав своїм та в яких виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме: - шорти нові в асортименті в кількості 43 шт. - кофти нові в асортименті в кількості 58 шт. - куртки нові в асортименті в кількості 87 шт. Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі декларування не заявив та у митній декларації не вказав, тобто порушив ст. 257 Митного кодексу України, проте визнав його своєю власністю після митного огляду.

В апеляційній скарзі представник Галицької митниці Держмитслужби Сичов Ю.В. покликається на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необгрунтованим, а саму постанову необ`єктивною, невмотивованою та безпідставною. Зазначає, що місцевим судом не стягнуто з гр. ОСОБА_1 на користь Галицької митниці витрати митного органу понесені за проведення експертизи проведеної ЛНДІСЕ у сумі 2941,92 грн. Вказує, що вартість переміщуваного ОСОБА_1 , товару, згідно наданих ним документів, невідомого походження, становить 22906,55 грн., яка менша у три рази від вартості товару, визначеної митним органом. Натомість судом не взято до уваги висновок експертного дослідження Львівського НДКСЕ від 24 квітня 2020 року, відповідно до якого загальна вартість переміщуваних гр. ОСОБА_1 товарів становить 60381,88 гривень.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 17 вересня 2020 року та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати митного органу понесені за проведення експертизи проведеної ЛНДІСЕ у сумі 2941,92 грн.

Заслухавши пояснення представника митниці Дунаса М.О., який підтримав апеляційну скаргу, думку правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Госедло О.Д., які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 486 МК України завданням провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Диспозиція ст. 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через державний кордон України, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Висновок судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляційній скарзі не заперечується.

Щодо визначеного ОСОБА_1 розміру стягнення, з яким апелянт не погоджується, апеляційний суд приходить до висновку, що таке накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП та відповідно до санкції ст. 472 МК України.

При цьому, суд врахував характер вчиненого порушення, особу порушника, ступінь його вини.

Доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно застосував до громадянина ОСОБА_1 розмір штрафу в сумі 22906,55 грн, є необгрунтованим, оскільки згідно рахунку - фактури який ОСОБА_1 представив районному суду та на підставі якого він і придбав цей товар в РП, вартість згаданого товару становить 22906,55 грн.

Дистозиція ст. 472 МК України за скоєння такого правопорушення передбачає стягнення в розмірі 100 відсотків вартості товару з конфіскацією такого.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що при призначенні ОСОБА_1 в0иду та розміру стягнення суд дотримався вимог закону та обрав адміністративне стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Разом з тим, що стосується доводів апелянта в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат за зберігання товару на складі митниці та витрат на проведення у справі товарознавчої експертизи, то такі розміри стягнень, на думку апеляційного суду, визначено помилково, без повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Згідно з ч.3 ст. 541 МК України витрати митного органу, пов`язані із зберіганням товарів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил.

Відповідно до п.2 розділу I Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731, до витрат у справі про порушення митних правил належать, зокрема, витрати на зберігання товарів.

Як вбачається із мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, суддею зазначено, що на підставі ч. 1 ст. 519 МК України та розрахунку витрат за зберігання на складі митниці, з правопорушника слід стягнути суму витрат, яка складає 11124, 78 грн.; на підставі ч.2 ст. 519 МК України та акту наданих послуг №20-1017/2843/2844 з ОСОБА_1 слід стягнути суму витрат за проведення судової товарознавчої експертизи, яка складає 2941,92 грн., проте, в резолютивній частині постанови суд постановив: стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 2941,92 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та на користь Галицької митниці Держмитслужби 253,26 грн. витрат на проведення у справі експертизи, що на думку апеляційного суду, не відповідає дійсності.

Так. відповідно до довідок про розрахунок витрат за зберігання на складі митниці товарів, вилучених у ОСОБА_1 - становить 11124, 78 грн., та згідно Акту №2 здачі-приймання висновку експерта №1017/2843/2844 від 04 лютого 2020 року вартість товарознавчої експертизи, яка визначена на підставі вартості однієї експертогодини відповідно до Інструкції про порядок і розміри відшкодування витрат становить 2941,92 гривні.

Відтак, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що витрати за зберігання на складі митниці товарів, вилучених у ОСОБА_1 становлять 11124, 78 грн., та вартість проведеної експертизи 2941,92 гривні, як про це зазначено в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржена постанова судді стосовно ОСОБА_1 в частині стягнення з останнього на користь Галицької митниці Держмитслужби витрат за зберігання товару на складі митниці та за проведення товарознавчої експертизи підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника Галицької митниці Держмитслужби Сичова Ю.В. - частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Сичова Ю.В. - задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 вересня 2020 року, відносно ОСОБА_1 в частині стягнення з останнього на користь Галицької митниці Держмитслужби витрат за зберігання товару на складі митниці та за проведення товарознавчої експертизи скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару на складі митниці - 11124,78 грн. та за витрати проведеної товарознавчої експертизи 2941,92 гривні.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.