Справа № 538/1918/21
Провадження № 3/538/972/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2021 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Цімбота Л.Г., за участю секретаря Дробот О.П., прокурора Фурси В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда ІІ групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 172-6 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи сержантом служби цивільного захисту, звільненим 11.11.2020 з посади пожежного-рятувальника державного пожежно-рятувального поста 28 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України в Полтавській області з охорони об`єктів (с. Сенча Лохвицького району), являючись суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, підпункту «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 ч. 2 ст. 45 вказаного закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 01.04.2021 року), а саме 05.06.2021 р. 10:42 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал надійшов до суду 18.11.2021 р.

В судове засідання 02.12.2021 р. ОСОБА_1 з`явився та заявив клопотання про надання йому можливості та часу для звернення за правовою допомогою.

В судовому засіданні 16.12.2021 р. ОСОБА_1 зазначив, що захист буде здійснювати самостійно, вину визнав, пояснив, що дійсно несвоєчасно, а саме лише 05.06.2021 р. подав декларацію (після звільнення) , при цьому пояснив, що має онкологічне захворювання, в зв`язку з чим і був звільнний з роботи; на початку 2021 року мав незадовільний стан здоров`я після проведених в Київському онкодиспансері семи курсів хіміотерапії, при цьому надав свідоцтво про хворобу № 134 та довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 712848.

Суд заслухавши доводи прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд виходить з матеріалів адміністративної справи: протоколу про адміністративне правопорушення від 18.11.2021 (а.с.1-5), повідомлення про факт не подання декларації від 07.04.2021 (а.с.12), витягу з Дій користувача ( а.с.13-14), копії наказів про призначення на посаду від 10.12.1999 р., та про звільнення від 10.11.2020 (а.с. 18,19), копії аркушу бесіди від 11.09.2020 р. (а.с.20), листа-попередження від 14.07.2011 р. (а.с. 23) та пояснень наданих ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Виходячи з наведеного, вважаю, що у своїй сукупності надані докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Разом з цим, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Так, згідно вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

При цьому дату складання протоколу (18.11.2021 р.) неможливо вважати датою виявлення правопорушення, оскільки складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлений фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

При цьому слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що декларацію у зв`язку із звільненням за попередній 2020 рік ОСОБА_1 подав на офіційному веб-сайті НАЗК 05.06.2021 року шляхом подачі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і цього числа вказана декларація була розміщена на зазначеному сайті.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 05.06.2021 року, що в даному випадку є найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого їй правопорушення.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, ст.247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота