П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м.Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого не офіційно зборщиком шафи купе мебельна фабрика «Київський стандарт», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

15 грудня 2020 року о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 272, керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спец приладу «Драгер» у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат тесту, 0.56 % проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 15.12.2020 року він не керував автомобілем. 14.12.2020 року він поставив автомобіль по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква та пішов ночувати до куми. Вранці пішов до автомобіля, щоб взяти інструмент і до нього під`їхали працівники поліції, які повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: в автомобілі не горіли габарити. Також зазначили, що підозрюють його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він пояснював, що не вживав спиртні напої та не керував автомобілем. Працівники поліції запросили двох свідків в присутності яких надали йому прилад «Драгер» для визначення стану сп`яніння, результат приладу показав 0.56 % проміле алкоголю.

Заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що відсутня норма, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування наземним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як під час його огляду були відсутні свідки, невідомі йому особи стояли далеко від місця події та не брали участь у процедурі огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Крім того, показник в 0,56% проміле, який став підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення є незначною допустимою похибкою приладу «Драгер 6810», відносно дозволеного в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року - 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того, зазначав, що не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу та не було надано на ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Вважає недопустимим відеозапис з нагрудних камер поліцейських, у зв`язку з тим, що він переривається.

Відповідно до п. 11.17 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 № 77, записи в протоколах, талонах до посвідчення водія і журналах робляться чорнилом (пастою). Вони мають бути чіткими, розбірливими, а прізвище, ім`я та по-батькові порушника, його адреса, а також прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка склала протокол про адміністративне порушення чи оформила інші передбачені законом документи, записуються друкованими літерами.

В порушенні даної інструкції протокол серії ДПР 18 № 321167, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським БПП в м. Біла Церква УПП у Київській обл. ДПП капралом поліції ОСОБА_4 складений не розбірливим почерком, не чорним чорнилом, а прізвище, ім`я та по-батькові порушника, його адреса, а також прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка склала протокол про адміністративне порушення не друкованими літерами.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснила, що 15.12.2020 року її з чоловіком зупинили працівники поліції та запросили в якості свідків. Повідомили, що підозрюють водія у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В її присутності працівники поліції запропонували водієві пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Водій погодився, працівники поліції в її присутності дістали запечатаний прилад «Драгер», відкрили та надали водієві. Водій пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, прилад «Драгер» показав результат 0.56 % проміле алкоголю. Водій ОСОБА_1 поводив себе спокійно, нічого не пояснював з приводу показників приладу «Драгер».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 15.12.2020 року він на автомобілі підвозив дружину ОСОБА_3 на роботу, по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква їх зупинили працівники поліції та запросили бути свідками під час огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння. В їх присутності працівники поліції розпечатали прилад «Драгер», який надали водієві, водій продув даний і прилад показав позитивний результат. В його присутності водій нічого не пояснював, не сперечався.

В судовому засіданні переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 перебуває на центральній дорозі вул. Сквирське шосе. ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля, спілкується з працівниками поліції через відчинене вікно автомобіля. З відеозапису також вбачається, що працівники поліції запросили свідків в присутності яких дістали та розпечатали прилад «Драгер», який надали ОСОБА_1 Тест приладу «Драгер» показав результат 0.56 % проміле.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З приводу клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у зв`язку із скасуванням з 01 липня 2020 року для водіїв адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху (за ч. 1 ст. 130 КУпАП), згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, то воно не ґрунтується на вимогах закону, виходячи з наступного.

Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У пункті 6 статті 247 КУпАП йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №720-IX від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та повернуто попередню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно статті 40 вищезазначеного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Суд не погоджується з твердженням ОСОБА_1 щодо того, що відеозапис не є безперервним і складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, оскільки події, зафіксовані відеозаписом, відповідають суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення, який був також підписаний особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд також не погоджується з твердженнями ОСОБА_1 , щодо відсутності свідків під час його огляду на визначення стану сп`яніння.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівників поліції з якого чітко вбачається убачається присутність свідків при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Також дані свідки були допитані в судовому засіданні та підтвердили фактичні обставини справи, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що протокол написаний нерозбірливим почерком, не чорним чорнилом, то вони є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським написаний розбірдливим почерком, є читаємим, не містить жодних виправлень чи закреслень та підписаний ОСОБА_1 . Що стосується чорнила, яким складено протокол, то вимагами закону не непередбачено його обовязкового чорного кольору.

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 суперечить сам собі, оскільки вказує в клопотанні про необхідність застосування ст. 22 КУпАП та закриття справи за малозначністю, разом з тим, просит закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши висновком приладу «Драгер», згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результати тесту 0,56 % проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому ОСОБА_1 поставив свій підпис, що з результатами огляду згоден, рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , переглянувши відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що останній не керував транспортним засобом, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема з переглянутого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 знаходиться в автомобілі на водійському сидінні, працівникам поліції та свідкам, які були присутні під час проведення огляду на визначення стану сп`яніння не повідомляв, що не керував транспортним засобом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він залишив автомобіль та пішов ночувати до куми спростовується дослідженим відеозаписом, так як автомобіль останнього зафіксовано на центральній дорозі, а не біля будинку.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко