ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1816/21 Справа № 209/4174/21 Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є.Д. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Богемської С.О. на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Богемської С.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року водій ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року о 04.09 год. в м. Кам`янське по вул. Харківській, 3 керував автомобілем Mersedes-Bens, д/з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме невиразна мова, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку останній відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що на час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 хворів, а тому з поважної причини не був присутнім у судовому засіданні та не міг давати пояснення. Вважає, що довідка про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, підтверджує той факт, що останній не вживає наркотичні засоби. Зазначає, що ОСОБА_1 було зупинено о 04.00 год. ранку та останній зазначав, що пізніше сам сходить та пройде медичний огляд. Вказує, що транспортний засіб використовується для перевезення матері ОСОБА_1 , яка має онкозахворювання.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог закону, зокрема ст. 256 КУпАП, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адмінправопорушення, окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол про адмінправопорушення та інші матеріали справи.

Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були.

З матеріалів справи слідує, що 19 жовтня 2021 року інспектором СРПП ВП№1 КРУП старшим лейтенантом поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478247 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим суд першої інстанції ухвалюючи оскаржувану постанову визнав ОСОБА_1 винуватим за ст. 130 КУпАП, не зазначивши частину статті, тобто фактично не конкретизував об`єктивну сторону адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, чим допустив істотне порушення вимог закону.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином було з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена сукупністю зібраних та досліджених доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 було зупинено о 04.00 год. ранку та останній зазначав, що пізніше сам сходить та пройде медичний огляд, слід зазначити, що факт зупинки ОСОБА_1 о 04.08 год. 19 жовтня 2021 року має місце, проте жодним чином не спростовує факт відмови останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції.

При цьому захисником в апеляційній скарзі не вказано, яким чином факт зупинки ОСОБА_1 у ранній час доби впливає на законність вимог поліцейських на проходження огляду на стан сп`яніння, законність та правильність проведення процедури огляду, а також факт законності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться виключно у присутності поліцейського, а тому посилання захисника на те, що ОСОБА_1 зазначав, що пізніше сам сходить та пройде медичний огляд, не заслуговують на увагу.

Той факт, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, має місце, проте не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на те, що останньому інкримінується саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд, а не перебування у стані наркотичного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника в апеляційній скарзі є неприйнятними.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За таких обставин приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом».

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого останнім правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують відповідальність останнього за вчинене правопорушення.

При цьому суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання захисника на те, що ОСОБА_1 має на утриманні матір, яка має онкозахворювання, та використовує транспортний засіб здебільшого для перевезення матері ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду на надано доказів на підтвердження зазначених обставин, а надана під час апеляційного перегляду довідка №690 голови квартального комітету №9 про те, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_1 , не свідчить про те, що остання досі перебуває на його утриманні з огляду на те, що датована 27 грудня 2019 року.

Крім того, з урахуванням того, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів адміністративного стягнення ніж накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, саме таке адміністративне стягнення підлягає накладенню на ОСОБА_1 .

Cтаттею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Богемської С.О. задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративної правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір 454,00 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот