Справа № 298/911/21
Номер провадження 3/298/595/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , непрацюючого, за ст.173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 436496 від 7 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 436496 від 7 серпня 2021 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Гондорчин В.О., 7 серпня 2021 року близько 08 год. 25 хв. смт. В. Березний, вул. Р.Сабова, поряд із будинком 64 виник конфлікт між гр. ОСОБА_2 та гр ОСОБА_1 , в ході якої гр. ОСОБА_3 ображав гр. ОСОБА_2 нецензурними словами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення останнього про час, місце та дату розгляду справи.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суддя приходить наступного висновку.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 436496 від 7 серпня 2021 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 , виник конфлікт між гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 , в ході якого гр. ОСОБА_1 ображав гр. ОСОБА_2 нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення, як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Поряд з цим диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено наслідки за вчинення хуліганських дій, як порушення громадського порядку і спокою громадян.

З матеріалів справи вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник у АДРЕСА_2 , що не є громадським місцем у розумінні ст. 173 КУпАП, що виключає можливість інкримінувати дії ОСОБА_1 за вказаною статтею.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 436496 від 7 серпня 2021 року, складеному відносно ОСОБА_1 не міститься даних та таких суддею під час розгляду справи не встановлено, що його діями було порушено громадський порядок та спокій громадян. На переконання суду, дані обставини не підтверджуються доданими до протоколу та дослідженими в судовому засіданні письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не зазначено у протоколі і відомостей про порушення громадського порядку і спокою громадян, що є обов`язковою складовою складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вчинення правопорушення у громадському місці передбачає наявність очевидців такої події. Однак у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №436496 від 7 серпня 2021 року свідки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення в графі «Свідки» не зазначені.

Крім цього, у протоколі у графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» зазначено «притягався 29.06.2021 р. за ст. 184 ч.1, 2 КУпАП», однак відповідних доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності до матеріалів справи не додано.

Більше того, даний протокол не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з його змістом, другий примірник протоколу він не отримав та такий йому не надіслано поштовим відправленням, другий примірник міститься у матеріалах справи, факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу не підтверджено (засвідчено) підписами свідків.

Суд звертає увагу, що сам лише факт висловлювання особою нецензурної лайки без настання наслідків, які свідчать про порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. А таких наслідків матеріали справи не містять.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , суддею встановлено, що із ОСОБА_1 вони є знайомими. Водночас, хуліганство відрізняється від інших дій, які за своїм проявом схожі на хуліганство, однак за своїм суб`єктивним проявом не утворюють складу даного адміністративного правопорушення.

Зокрема, якщо дії особи були викликані неприязними відносинами до певної особи, як довго триваючими так і тими, які виникли раптово, в тому числі і у випадку неправомірної поведінки особи, то такі не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Нецензурна лайка між особами, які знаходяться в неприязних стосунках, без наслідків порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що мотив дій ОСОБА_1 , які проявились в нецензурних висловлюваннях в сторону потерпілої, був не хуліганський, а особиста неприязнь, яка могла мати і раптово виниклий характер, що вказує на відсутність в його діях як хуліганського мотиву зокрема, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП в цілому.

Отже, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173 КУпАП, та які б підпадали під ознаки дрібного хуліганства.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і таких доказів не здобуто в ході судового розгляду, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу означеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173, п. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.