Дата документу 15.11.2021
Справа № 334/8115/21
Провадження № 3/334/3119/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжя про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № ВП 64487178 від 13.10.2021 року, відповідно до якого встановлено, що боржник аліменти не сплачує, має заборгованість по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення а саме - несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Вивчивши у сукупності всі докази у справі, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Так, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, саме в ст. 256 КУпАП надається перелік тих даних, що обов`язково повинні бути відображені в протоколі для того, щоб він мав відповідну юридичну силу і щоб його неможливо було заперечувати.

Однак, даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: складений у відсутність ОСОБА_1 , відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особі не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, під час складання протоколу. Про обізнаність з вищевказаним порушником не поставлено у протоколі свій підпис, відсутні відомості щодо відмови поставити підпис. Особою, відносно якої складено протокол, не надано письмових пояснень по суті скоєного правопорушення, що є грубим порушенням права на захист.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Таким чином, з урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності ОСОБА_1 , якому не роз`яснювалися його права, передбачені ст. 268 КпАП України (зокрема щодо можливості надання пояснень стосовно фактичних обставин справи, використання правничої допомоги тощо), суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, в зв`язку із чим не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КпАП України.

Керуючись ст. 9, 183-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк