Справа №: 486/1942/20 Провадження № 3/486/107/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2020 року близько 21-20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , стукав у двері потерпілої ОСОБА_2 , чим порушив умови Термінового заборонного припису стосовно кривдника від 19.11.2020 р..

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаному адміністративному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 19.11.2020 р. працівником поліції відносно нього був винесений терміновий заборонний припис, щоб він не наближався до дружини ОСОБА_2 .. Після винесення даного терміногового заборонного припису він не наближався до дружини, а лише дзвонив в домофон, щоб поговорити з нею, на що вона викликала поліцію.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 19.11.2020 р. близько 20-00 год. ОСОБА_1 прийшов за місцем її проживання, намагався відчинити двері, стукав, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, після чого вона викликала поліцію. Працівником поліції відносно нього було винесено терміновий заборонний припис. Потім, незважаючи на даний припис, ОСОБА_1 знову прийшов і намагався зайти до її квартири.

Відповідно до п. 16 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 вказаного Закону терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно ч. 3, ч. 4, ч. 5 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року поліцейським СРПП № 4 Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Левчик І.Л. відносно ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 111541, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 , яка є його дружиною. Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб з 20 год. 35 хв. 19.11.2020 р. та діє до 20 год. 35 хв. 24.11.2020 р. (а. с. № 4).

ОСОБА_1 , як особі якій винесено терміновий заборонний припис, роз`яснено положення с. 173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису стосовно кривдника до суду, про що свідчить підпис останнього у терміновому заборонному приписі стосовно кривдника від 19.11.2020 р..

Терміновий заборонний припис серії АА № 111541 від 19.11.2020 р. оскаржено не було.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні слідує, що він знав про наявність вищевказаного термінового заборонного припису. Проте, як встановлено судом, 19.11.2020 р. о 21-20 год., тобто після 20-35 год., приходив до будинку за місцем мешкання постраждалої, дзвонив у домофон, намагаючись зайти до квартири, де проживає ОСОБА_2 ..

Факт невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису також підтверджується письмовими матеріалами справи.

Вислухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер адміністративного правопорушення, особу останнього, який визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На думку суду застосування даного виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 454 гривень.

А тому, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін