Справа № 509/5696/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Cуддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли від ВРПП ОРУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 169065, від 12.09.2021 року ОСОБА_1 , 12.09.2021 року о 00 годині 07 хвилин в Одеській області, Овідіопольському районі, смт. Авангард, вул. Спортивна, 20, керувала транспортним засобом «DAEWOO MATIZ» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager 0404», що підтверджується тестом № 193, від 12.09.2021 року, результат якого становить 1, 25 % проміле, чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнає. Також вказала, що в нічний час доби, з 11 на 12 вересня 2021 року, вона була в стані алкогольного сп`яніння, однак не керувала транспортним засобом. При цьому зазначила, що ввечері 11.09.2021 року вона у себе в квартирі вживала пиво. В гостях у неї була її знайома ОСОБА_2 , яка не вживає пиво та з якою вони пили каву, розмовляли на різні теми. Засидівшись допізна, її знайома ОСОБА_2 запропонувала підвези її до дому і залишитись переночувати у неї дома. ОСОБА_1 сказала Насті, що вона вживала пиво і тому не зможе сісти за кермо автомобіля. Оскільки ОСОБА_2 не вживала спиртні напої і має водійське посвідчення та свій автомобіль, який у той день у неї був несправним, то вона запропонувала їй, що за кермо її автомобіля сяде вона сама, і лише за цієї умови, вона погодилась їхати до Насті додому, де мала намір переночувати, а вранці, її чоловік, повертаючись з роботи, заїхав би за нею до Насті і забрав би її. Тоді вона зателефонувала своєму чоловікові, який у ту ніч був на роботі і попередила його про це.

Після цього, 12.09.2021 року в нічний час доби, за кермо її автомобіля сіла її знайома Настя, а вона сіла в свій автомобіль на пасажирське сидіння. Таким чином, виїхавши зі двору будинку і проїхавши невелику відстань, коли її знайома ОСОБА_2 була за кермом її автомобіля, їх зупинили співробітники поліції. Взявши документи на свій автомобіль, вона та її знайома, підійшли до співробітників поліції, одному з яких ОСОБА_1 надала документи на автомобіль. Співробітник поліції запитав її, чи вживала вона алкоголь і вона сказала, що дійсно ввечері вона пила пиво. Тоді співробітник поліції запропонував їй продути алкотестер, що вона і зробила. При цьому, працівники поліції не роз`яснили з яких підстав взагалі вони зупинили її автомобіль, коли її знайома була за кермом її автомобіля, не роз`яснили права, передбачені законодавством, не попередили про право на юридичну допомогу. Про можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я, їй також не роз`яснювалося. ОСОБА_1 ще раз звернула увагу суду на те, що вона дійсно була в стані алкогольного сп`яніння, однак не керувала транспортним засобом. Просила суд закрити провадження по вказаній справі у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 вказала, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, співробітником поліції не було роз`яснено їй права та обов`язки, як того вимагає чинне законодавство, а він лише запропонував розписатися у відповідних графах протоколу.

За наявності заяви ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі суд розглядає справу на підставі наявних в суду матеріалів, неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

За вказаних обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, з метою дотримання граничних та розумних строків розгляду справи, вважаю за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності особи, відносно якої було складено протокол.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є, зокрема, охорона прав і свобод громадян.

За приписами ч. 2 та ч. 3 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ, від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу, або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом, - це умисне виконання особою функцій водія, шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, за змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність для водія транспортного засобу настає лише за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Тобто, для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона повинна керувати транспортним засобом та перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, поліцейським ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області рядовим поліції Дєтковим О.О. до протоколу про адміністративне правопорушення додано: висновок «Alcotest Drager 6810», згідно до якого, проведено ОСОБА_1 тест в 00:19 год. - 12.09.2021, результат 1,25 проміле; акт тимчасового затримання транспортного засобу та диск з відеозаписом події, яка мала місце 12.09.2021року.

Під час розгляду справи, судом було досліджено наданий до суду DVD-носій із двома відеозаписами.

Так, при дослідженні першого відеозапису, вбачається, що в темну пору часу рухається по дорозі транспортний засіб світлого кольору, номерний знак якого не видно, часовий проміжок, який вказано на відеозапису: з «0ч. 53м. 04с» по «0ч. 53м 51с».

Отже, як слідує з наведеного, цим відеозаписом зафіксовано, що в часовому проміжку, що відповідає реальному часу з 0 години 53 хвилини 04 секунди по 0 години 53 хвилини 51 секунда по дорозі в темну пору часу рухається транспортний засіб світлого кольору. Цей запис тривалістю 0 хв. 47 сек.

Зі змісту досліджуваного наданого до матеріалів справи другого відеозапису, вбачається, що біля автомобілю стоїть особа жіночої статі, продуває алкотестер, результат тесту - 1,25 проміле. При цьому, ця особа жіночої статі, повертаючи голову до вікна передніх водійських дверей з лівої сторони автомобілю, голосно емоційно викрикувала, що «Настя» її «подставила». За кадром чути інший жіночий голос, але наданим відеозаписом цієї особи жіночої статі не зафіксовано, пояснення її до матеріалів справи також не долучено. Цей запис триває 1 хв. 47 сек. Часовий проміжок, що відповідає реальному часу, цим відеозаписом не зафіксовано.

Факту здійснення зупинки транспортним засобом «DAEWOO MATIZ» д.н.з. НОМЕР_1 , цим відеозаписом також не зафіксовано.

Водія вказаного транспортного засобу «DAEWOO MATIZ» д.н.з. НОМЕР_1 під часу його руху та зупинки, наданими до суду двома відеозаписами також не зафіксовано.

Інших відеозаписів та доказів до суду не надано.

З огляду на наведене, суддя зазначає, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції, від 03.02.2016 року № 100 «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів із них», поліцейські патрульної поліції під час здійснення своїх службових обов`язків використовують технічні прилади та засоби, що мають функції відеозапису, зокрема, нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Крім того, згідно розділу III вищезазначеної інструкції, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) закріплюється з правого боку на форменому одязі працівника патрульної поліції у позиції, яка забезпечує ефективну та якісну відеозйомку. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватися працівником патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні ДТП; при перевірці документів; при арешті або затриманні особи; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при "наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Проте, відеофіксація в проміжку часу саме тоді, коли, як слідує зі змісту складеного протоколу, водій перебував за кермом транспортного засобу, відсутня.

Отже, досліджуваний перший відеозапис містить факт руху з 0 години 53 хвилини 04 секунди до 0 години 53 хвилини 51 секунда по вулиці транспортного засобу світлого кольору, другим відеозаписом зафіксовано, що біля автомобілю стоїть особа жіночої статі, яка продуває алкотестер, результат тесту - 1,25 проміле.

З наведеного слідує, що другим відеозаписом не зафіксовано ні часового проміжку, ні прізвища особи жіночої статі, яка здійснювала видих в газоаналізатор Драгер.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , вказано, що вона керувала транспортним засобом «DAEWOO MATIZ» д.н.з. НОМЕР_1 .

Проте, на підтвердження факту перебування за кермом транспортного засобу саме ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Отже, як вбачається з наведеного, доказів того, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу із працюючим двигуном, відеозаписи співробітників поліції, не містять.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зі змісту першого досліджуваного відеозапису: зафіксовано факт руху транспортного засобу в часовому проміжку з 0 години 53 хвилини 04 секунди до 0 години 53 хвилини 51 секунда.

Проте, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 169065, від 12.09.2021 року ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не з 0 години 53 хвилини 04 секунди по 0 години 53 хвилини 51 секунда (як зафіксовано наданим до суду відеозаписом), а о 00 годині 07 хвилин.

З наведеного вбачається протиріччя між тим, що вказано в протоколі і тим, що міститься в наданому до суду на підтвердження складеного протоколу, відеозаписі.

Отже, наданий до суду перший досліджений судом відеозапис, яким зафіксовано факт руху транспортного засобу в часовому проміжку з 0 години 53 хвилини 04 секунди по 0 години 53 хвилини 51 секунда, спростовує вказане в протоколі, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о 00 годині 07 хвилин.

Часовий проміжок проходження тестування, наданий до суду відеозапис також не містить.

Між тим, довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Також, у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Виходячи з викладеного, жодних доказів того, що гр. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, відеозапис не містить, також на відео не зафіксовано роз`яснення прав ОСОБА_1 працівником поліції, відсутні докази того, що їй взагалі пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, як за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», так і в медичному закладі охорони здоров`я.

Крім того, матеріали справи не містять інформації щодо серії та номеру носія інформації, на який було скопійовано відеозапис правопорушення та до якого саме протоколу такий носій інформації доданий.

Інших належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 не представлено, заперечення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовуються.

Більш того, наданим до суду співробітниками поліції відеозаписом зафіксовано за кадром голос іншої особи жіночої статі, чим підтверджується заявлене ОСОБА_1 , що в автомобілі була ще одна особа жіночої статі.

Проте, у неї пояснення не були своєчасно відібрані та особа її не встановлена.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи наведене, суд звертає увагу на те, що згідно п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Проте, до суду не надано доказів того, що у відповідності до вимог вказаної Інструкції, поліцейським було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування відносно неї спеціального технічного засобу, який має сертифікат відповідності та відповідне свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки спеціального приладу «Drager» Alcotest 6810.

Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи відеозаписами з місця події.

Також, як вже було зазначено, матеріали справи не містять жодних даних, на підставі яких працівники поліції ініціювали проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, відеозапис спілкування особи жіночої статі із співробітниками поліції розпочинається з розпакування трубки газоаналізатору та проходження огляду на стан сп`яніння.

Проте, як вже було встановлено та зазначено судом, жодних доказів зупинки транспортного засобу «DAEWOO MATIZ» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого б перебувала ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Будь-яких інших обставин, які б мали суттєве значення при дослідженні матеріалів справи, зазначені відео-записи не містять.

Для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона повинна керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Проте, із жодного з досліджуваних суддею відеозаписів з місця події, не вбачається факту перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу.

Крім того, відповідно до абз. 4 п. 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395, від 07.11.2015 року, оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, процесу складання протоколу, матеріали справи не містять.

Також, до суду не надано інших доказів того, що у відповідності до вказаної норми закону, співробітниками поліції було роз`яснено права та обов`язки особі, щодо якої складався протокол про адміністративні правопорушення.

Інших доказів щодо знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду не було надано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно до положень п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз ст. 247 КУпАП дозволяє зробити висновок, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи з викладеного, дослідивши надані до суду докази, суддя зазначає, що докази, на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння саме при керуванні транспортним засобом, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доказів наявності події правопорушення до суду не надано.

Отже, під час розгляду справи, не доведено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, проаналізувавши надані до суду докази в їх сукупності та, надавши їм оцінку, суд прийшов до висновку, що доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду не надано, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ч.1 ст. 130, ст. ст. 1, 7, 221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко