ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1764/21

Провадження № 3/293/2046/2021

06 грудня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й.

з участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

прокурора Ткачука В.М.,

особи, відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів адміністративні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золоте, Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні дитину інваліда з дитинства, ветеран війни - учасник бойовиї дій, очолює Відокремлений підрозділ організації ветеранів України, за ч.1ст.172-6 КУпАП

встановив:

02.09.2021 до Черняхівського районного суду Житомирської області від Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу від 27.08.2021 № 293 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , будучи у період з 04.12.2020 по даний час депутатом Черняхівської селищної ради Житомирської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

ОСОБА_1 подав щорічну електронну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік лише 05.04.2021 о 09 год 50 хв, тобто несвоєчасно без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 5-10 ).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Вказав, що протягом тривалого часу працює на посадах, які вимагають подачі електронних декларацій (тричі був обраний депутатом районної ради та на даний час депутатом селищної ради), та цей випадок вперше у його житті. Він знає вимоги законодавства, які регулюють питання корупційної діяльності, та свідомий того, що Закон України «Про запобігання корупції» вимагає від суб`єктів, які підпадають під дію цього Закону, вчасно подавати щорічні електронні декларації; наміру затримувати чи не подавати декларацію в нього не було. Пояснив, що вжив всіх необхідних дій щодо вчасного подання електронної декларації за 2020 рік, що підтверджується послідовністю його дій, а саме 31.03.2021 близько 20 год ввійшов до системи для подачі щорічної електронної декларації за 2020 рік, однак, його викинуло з системи та на сайті НАЗК було зазначено: "неможливо ідентифікувати особу, спробуйте зайти пізніше". Після цього було ще декілька спроб зайти на сайт НАЗК за допомогою сертифікованого ключа. Як виявилося, йому не вдалося зайти до системи через те, що в нього змінилася адреса електронної пошти, яка була прив`язана до електронно-цифрового підпису, але про це він здогадався не одразу, помилково вважаючи, що наявний збій в Реєстрі електронних декларацій. Через деякий час він звернувся на підтримку до НАЗК, де йому повідомили, що потрібно подати заяву на зміну електронної адреси і лише після цього, можна буде увійти до особистого кабінету НАЗК. Після того як він змінив адресу електронної скриньки, то зміг увійти до особистого кабінету на сайті НАЗК та успішно подав щорічну декларацію за 2020 рік 05.04.2021, коли були усунуті перешкоди для її подання. Водночас вказав, що не може надати витяги зі своєї електронної адреси про зміну адреси електронної пошти користувача, яка надійшла з НАЗК, оскільки після переустановлення комп`ютера неможливо було відновити попередні дані. Вказує, що жодним чином не мав умислу щодо неподання електронної декларації.

Прокурор в судовому засіданні просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі. Вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, так як відсутні поважні причини своєчасного неподання електронної декларації.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи у період з 04.12.2020 по даний час депутатом УІІІ скликання Черняхівської селищної ради Житомирської області, відноситься до суб`єкта, на якого поширюється дія вказаного Закону статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ( підпункт "б" п. 1 ч. 1ст. 3 Закону).

Згідно ч. 1 ст.45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 5 частини 1статті 12 Закону передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 вказаної статті визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

щорічні декларації за 2016 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Законувідповідальне та особливо відповідальне становище.

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до п.п.1 п. 5 розділу II порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089) в редакції від 12.12.2019, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Згідно даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну електронну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік 05.04.2021 року o 09 год 50 хв, тобто несвоєчасно.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів Національної поліції складати протоколи про адміністративне правопорушення, зокрема, за ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

За змістом ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.176-2 КУпАП, є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Отже, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.172-6 КУпАП, суд має отримати докази того, що він усвідомлював суспільну небезпечність у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ч. 1ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію за минулий 2020 рік , а саме лише 5 квітня 2021 року.

Відповідно до відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.08.2021 № 47-06/56639/21, наданої на запит Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань від 27.07.2021 № 4525/55/105/03-2021, надано інформацію про послідовність дій користувача інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за запитуваний період, згідно Додатку (а.с.34).

Як видно з Додатку щодо послідовності дій користувача інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 (дата реєстрації: 10.04.2017 10:14, податковий номер: НОМЕР_1 , період: 01.01.2021-04.08.2021), ОСОБА_1 неодноразово, починаючи з 31.03.2021 о 20:38:46 намагався здійснити вхід до системи за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП). Також в таблиці містяться дані про те, що 31.03.2021 о 20:44:26, о 20:50:34, о 20:51:46, о 20:59:16 були спроби здійснити ОСОБА_1 вхід до системи за допомогою кваліфікованого електронного підпису; в подальшому: 01.04.2021 о 07:51:31, о 17:19:31, о 17:28:34, о 17:30:18, о 17:31:28; 03.04.2021 о 11:44:59; 05.04.2021 о 09:41:54. Та згідно даних в таблиці Додатку ОСОБА_1 05.04.2021 о 09:50:18 було вчинено дію «Подання документа підтверджено кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП), документ подано», що свідчить про успішне подання електронної декларації до системи.

Крім того, вказане підтверджується як письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.28-29), так і наданими поясненнями останнього в судовому засіданні, в ході якого підтвердив, що він своєчасно вжив усі заходи на подання декларації. Так, починаючи з 31.03.2021 близько 20 год він намагався увійти до системи для подачі щорічної електронної декларації за 2020 рік. Таких спроб було декілька. Проте йому не вдалося зайти до системи, через те, що, як пізніше виявилось, в нього змінилася адреса електронної пошти, яка була прив`язана до електронно-цифрового підпису. Він помилково вважав, що наявний збій в Реєстрі електронних декларацій. Через деякий час він звернувся на підтримку до НАЗК, де йому повідомили, що потрібно подати заяву на зміну електронної адреси і лише після цього, можна буде увійти до особистого кабінету НАЗК. Після того, як були усунуті перешкоди для подачі щорічної електронної декларації, то він зміг увійти до особистого кабінету на сайті НАЗК та успішно подав щорічну декларацію за 2020 рік 05.04.2021. Вказує, що жодним чином не мав умислу щодо неподання електронної декларації.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.98 р. № 13 "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією" (із змінами і доповненнями) у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки,

передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави, а у випадках, передбачених п."а" ч.1 ст.5 і пунктами "а","б" ч.3 ст.5 Закону, - мети правопорушення.

Статтею 62 Конституції України зазначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з тим, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 9, 252 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної й повної оцінки всіх доказів у справі.

На підставі наданих гр. ОСОБА_1 пояснень, суд дійшов висновку, що в нього не було умислу на несвоєчасне подання декларації, оскільки останній, за його словами, намагався подати її вчасно, однак не зміг цього зробити через обставини, що не залежали від його волі.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст.172-6КУпАП і, відповідно, про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження відносно нього у відповідності з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 172-6, 245, 247, 251, 255, 280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (протокол № 293 від 27.08.2021) закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови виготовлено 06.12.2021.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО