Номер провадження: 33/813/1461/21
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року в адміністративній справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_1 19.10.2021 року подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, відповідно до вимог якої просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не погоджується з постановою суду першої інстанції та вказує на наступне:

-на відеозаписі наявному в матеріалах справи відсутні будь-які ознаки тремтіння рук, забарвлення шкіряного покрову та розширені зіниці;

- ОСОБА_1 не мав порушення координації рухів, мови, та не вчиняв поведінку, що не відповідає обстановці;

-одразу погодився на проходження Drager, однак у поліцейських він був відсутній;

-під час розмови між ОСОБА_1 та працівником патрульної поліції, остання керуючись його юридичною недосвідченістю заявляла про те, що взагалі не має жодної різниці проходження медичного огляду або відмови у його проходження, адже суд може направити ОСОБА_1 на медичний огляд. Окрім того, користуючись тим, що апелянт бажав їхати працювати, заявила, що проходження медичного огляду може затягнутись на 2-3 години, а якщо він відмовиться то через 15 хвилин зможе їхати працювати;

-працівниками поліції не було залучено двох свідків;

-відсутній акт огляду водія;

- ОСОБА_1 не було вручено направлення на проходження огляду, що також підтверджується тим, що оригінал знаходиться в матеріалах справи;

- ОСОБА_1 чітко не відмовлявся від проходження медичного огляду і був впевнений що його можна пройти в суді.

За таких обставин, апелянт вважає, що доказів, які б підтверджували його винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки щодо того, що працівник поліції схиляв ОСОБА_1 до відмови проходження огляду а також відеозаписам які містяться в матеріалах справи.

Апелянт наполягає на том, що не відмовлявся від проходження огляду за допомогою технічного засобу Drager, тому вважає, що суд першої інстанції належним чином не ознайомився з відеозаписами наявними в матеріалах справи та не надав оцінки поясненням ОСОБА_1 які були подані через представника - адвоката Тарановського Д.С.

З огляду на викладене в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин та матеріалів адміністративного правопорушення суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо скоєння апелянтом адміністративного правопорушення.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ч. 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення а також проведення огляду на стан сп`яніння з порушення норм законодавства у зв`язку з відсутністю свідків, оскільки матеріали справи містять відеозапис вказаних дій, що виключає необхідність залучення працівниками поліції свідків в даному випадку.

Як вбачається з матеріалів справи 21.08.2021 року о 12 годині 38 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевроле», н/з НОМЕР_1 , по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом було встановлено, що 21.08.2021 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На місці зупинки працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» у встановленому законом порядку водій відмовився.

Судом апеляційної інстанції було повторно оглянуто відеозапис наявний у матеріалах справи відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без увімкненого світла у зв`язку з чим був зупинений. Поліцейським було виявлено у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. У зв`язку з відсутністю у екіпажу алкотестеру «Драгер», поліцейський пояснив ОСОБА_1 , що треба зачекати або проїхати в медичний заклад для того, що пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак це займе тривалий час.

Із вказаного відеозапису вбачається наступне:

1) 12:45:30 поліцейська вказує на тремтіння рук, однак на відеозапису тремтіння рук період перекрита рукою (відеозапис 01273@425410).

2) 12:46:49 поліцейська питає чи вживав ОСОБА_1 щось, на що він відповідає «нi» (відеозапис 01273@425410)

3) 12:47:29 поліцейська питає чи готовий ОСОБА_1 пройти медичний огляд за допомогою DRAGER, на що ОСОБА_1 відповідає так (відеозапис 01273@ 425410).

4) 12:47:49 поліцейські встановили, що у них відсутній DRAGER (відеозапис 01273@425410).

5) 12:48:22 поліцейська повідомляє, що необхідно почекати DRAGER , проте ОСОБА_1 виражає невдоволення, з огляду на те, що необхідно працювати (відеозапис 01273@475510)

6) 12:51:30 поліцейська питає ОСОБА_1 чи вживав він наркотичні засоби, на що останній відповів, що багато працював та мало спав i не вживав наркотичні речовини (відеозапис 01273@475510).

7) 12:52:17 поліцейська повідомляє, що якщо ОСОБА_1 вживав будь-які наркотичні речовини протягом останнього місяця то це буде видно (відеозапис 01273@475510).

8) 12:52:59 поліцейська повідомляє, що або у випадку відмови від проходження або і без відмови проходження протокол буде складений і направлений в суд, а в суді ви можете так само пройти експертизу (відеозапис 01273@525510).

9) 12:54:38 ОСОБА_1 питає у чому різниця між відмовою і проходженням, поліцейська відповідає, що у будь-якому випадку протокол буде направлений до суду (відеозапис 01273@525510).

10) 12:56:00 поліцейська повідомляє, що ОСОБА_1 у суді може самостійно надати експертизу після відмови від проходження медичного огляду (відеозапис 01273@525510).

11) 12:56:52 поліцейська повідомляє ОСОБА_1 , що суд його самостійно направить на експертизу (відеозапис 01273@525510).

12) 12:57:06 ОСОБА_1 питає, якщо я відмовлюсь я зможу їхати працювати, на що поліцейська відповідає, що через 15 хвилин зможете, а якщо погодитесь на проходження огляду в медичному закладі то це буде значно довше, а саме 2-3 години (відеозапис 01273@525510).

13) 13:11:10 ОСОБА_1 питають чи згоден він пройти медичний огляд, на що він відповів що тимчасово відмовляється (відеозапис 01273 @ 075510).

14) 13:45:00 поліцейський зачитує протокол, вручає ОСОБА_1 технічний паспорт, тимчасове посвідчення водія та протокол, направлення на медичний огляд не вручалось (відеозаписи 01874@442710 та 01874@492710).

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо того, що з відеозапису вбачається наступне:

1. На відеозаписі відсутні будь-які ознаки тремтіння рук, забарвлення шкіряного покрову та розширених зiницi;

2. ОСОБА_1 не мав порушення координації рухів;

3. ОСОБА_1 не мав порушення мови:

4. ОСОБА_1 не вчиняв поведінку, що не відповідає обстановці;

5. ОСОБА_1 одразу погодився на проходження DRAGER, однак у поліцейських він був відсутній.

6. Під час всієї розмови між ОСОБА_1 та поліцейською, вона користуючись його юридичною недосвідченістю заявляла про те, що взагалі не має жодної різниці між проходженням медичного огляду або відмовою у його проходженні, адже суд може направити ОСОБА_1 на медичний огляд. Окрім того, користуючись тим, що ОСОБА_1 бажав їхати працювати, поліцейська заявила, що проходження медичного огляду може затягнутись на 2-3 години, а якщо він відмовиться то через 15 хвилин він зможе їхати працювати.

7. Відсутній акт огляду водія.

8. Поліцейськими не було вручено направлення на проходження медичного огляду, також підтверджується тим, що оригінал знаходиться в матеріалах справи.

9. ОСОБА_1 чітко не відмовлявся від проходження медичного огляду і був впевнений (з огляду на те, що йому вказане було повідомлено та роз`яснено працівником поліції) що його можна пройти в суді.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє-відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість дії, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок). На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підгрунтя діяльності патрульної поліції Ta закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 вiд 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та Швидкість реакції (далі Інструкція).

Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядовi підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ i MBC.

У п.4 л 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п. 12 Розділу II Інструкції наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно 30 ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 7-8, 15 розділу III вказаної інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропноi речовини обов`язкове. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду i в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України не підтверджуються зібраними по справі доказами у своїй сукупності, згідно ст. 251 КпАП України.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вказує, що провина водія підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може бути визнаний беззаперечним доказом вини особи, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є суперечливими.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене зокрема ч1-4 ст. 130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Данні проте, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, або про те, що транспортний засіб був затриманий в порядку ст. 265-2 КУпАП відсутні.

Вищевикладене свідчить про невідповідність дій працівників поліції як вимогам Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", так і вимогам КУпАП.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

При цьому, з долученого відеозапису по факту вчинення обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено обставин роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених Конституцією України та КУпАП, в т.ч. права на користування правовою допомогою. Крім того, працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру встановлення обставин та притягнення його до відповідальності, що не відповідає нормам процесуального права, та з огляду на зазначене було введено в оману ОСОБА_1 щодо результатів складення вказаного протоколу на наслідків зазначених дій.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, змагальність процесу, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що у відповідності до ст. 247 КУпАП є підставною для закриття провадження у справі у даній частині.

За вище викладених обставин, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 51 ч. 1, 245, 247 п.1, 264, 265, 284 ч. 1 п. 3, 294, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2021 року - скасувати, провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Князюк