Справа № 755/281/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ірклієнко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, серії ГП №299587 від 18.11.2020 року, «18.11.2020, о 11-15 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 перебувала на вулиці без документів, що посвідчують її особу, підтверджують громадянство, чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні, чим порушила вимоги п.10.2 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року».

У судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст.268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

При цьому суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, та те, що повідомлення про час і місце розгляду справи було розміщено на офіційній веб-сторінці суду, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ГП №299587 від 18.11.2020 року, «18.11.2020, о 11-15 годині, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 перебувала на вулиці без документів, що посвідчують її особу, підтверджують громадянство, чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні, чим порушила вимоги п.10.2 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року».

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП в редакції, чинній на момент вчинення вказаного у протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 21.11.2020 року, статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».

Відповідно до ст. 94 Конституції України, Закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тому втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.

Конституція України, закріпивши у ч.1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст.15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.7). Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. До того ж актом, який пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткові стягнення.

У відповідності до вимог ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, санкцією ч.2 ст. 44-3 КУпАП передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Натомість, ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ч.2 ст. 44-3 КУпАП, яка набрала чинності з 21.11.2020 року, встановлює відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.

Беручи до уваги те, що акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, враховуючи положення ст. 8 КУпАП про зворотну дію закону в часі, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна