Справа № 234/524/21
Провадження № 3/234/436/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецька, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого директором у ТОВ «Енергобуд-групп», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №126600 від 03.01.2021 року, ОСОБА_1 03.01.2021 року о 13-00 год., біля будинку №5 по вул. Л. Бикова у м. Краматорську висловлювався на адресу дружини ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою, хватав її за волосся, викручував руку, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої та здійснив психологічне насильство у сім`ї, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та показав, що з ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак останній час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , місце проживання якого між ними не визначено. Весь грудень 2020 року син проживав з дружиною, а 30 грудня він забрав його до себе на Новорічні свята. 03.01.2021 року йому зателефонувала дружина із вимогою повернути сина, але дитина категорично відмовилася повертатися до мами. Того ж дня, він разом із сином та своєю знайомою ОСОБА_4 зібралися поїхати на дитяче свято, але на виході із під`їзду їх перестріла ОСОБА_2 і хотіла забрати сина. Він супроводив сина до машини, куди самовільно сіла і ОСОБА_2 .. Дитина була перелякана і почала кричати, на вимогу вийти з машини ОСОБА_2 не відреагувала, відповіла лайкою і вдарила його ногами у груди. Через деякий час, коли заспокоїв сина, він підійшов до ОСОБА_2 , яка сиділа на лавочці, і запропонував поїхати кудись посидіти та обговорити подальші їх дії. В цей час з`явилася ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою дружини і накинулася на нього та ОСОБА_4 , яка в той час знімала все це на мобільний телефон. В кінці кінців, коли він разом із сином та знайомою сіли в машину та почали їхати, ОСОБА_2 на ходу відкрила двері та намагалася витягти сина з машини. Під час всіх зазначених ним подій він не застосовував до дружини насильства та не виражався нецензурними словами, оскільки все це відбувалося у присутності малолітнього сина і інших сторонніх свідків у дворі будинку за місцем його проживання.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягала, що її чоловік ОСОБА_1 застосовував до неї насильство та нецензурно лаявся, коли вона сіла до нього в машину, щоб поспілкуватися із сином, викручував їй руку, витягав за волосся з машини. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 126600 від 03.01.2021 року, вбачається, що 03.01.2021 року, о 13-00 год. ОСОБА_1 висловлювався у бік дружини ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою, хватав її за волосся, викручував руку, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю дружини, таким чином своїми діями вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (ст. 1 ч.1 п. 3,14 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП долучені письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які за своїм змістом є протилежними.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що з сім`єю ОСОБА_7 вона не знайома. 03.01.2021 року із самого початку була свідком конфлікту, під час якого ОСОБА_2 намагалася забрати дитину, але хлопчик цього не бажав. Під час цих подій ОСОБА_2 , а потім і її сестра, яка приїхала пізніше, нецензурно лаялися та кидалися на ОСОБА_1 та його знайому. ОСОБА_1 намагався лише захищатися, нецензурно не виражався, фізичне насилля не застосовував, агресія була тільки з боку ОСОБА_2 та її сестри.

Свідок ОСОБА_4 показала, що є знайомою ОСОБА_1 і 03.01.2021 року разом із ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_8 збиралася поїхати на Новорічне свято у м. Дружківку. Хлопчик перед виходом на двір побачив у вікно, що на лавочці під під`їздом сидить його мама ОСОБА_2 та передумав їхати, але вони його вмовили поїхати. Коли вийшли із під`їзду ОСОБА_2 схопила ОСОБА_9 і почала тягнути до себе. Коли дитина сіла у машину, ОСОБА_2 без запрошення також сіла в машину, а хлопчик дуже перелякався та почав кричати. Щоб його заспокоїти вони з ОСОБА_1 повернулися до під`їзду, а коли знову вийшли, ОСОБА_1 запропонував дружині поїхати з ними та поспілкуватися. В цей час з`явилася сестра ОСОБА_2 та вони вдвох почали кидатися на неї і ОСОБА_1 , виражалися нецензурно, ОСОБА_2 сумкою вибила у неї з рук телефон, на який вона знімала їх поведінку. Коли вона з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 сіли в машину та рушили, ОСОБА_2 на ходу відкрила двері і намагалася витягнути дитину. Під час всіх цих подій ОСОБА_1 будь-якого насилля до ОСОБА_2 не застосовував, нецензурно не виражався.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання показала, що 03.01.2021 року приїхала забрати свою сестру ОСОБА_2 , яка їздила побачитися із сином і застала її на лавочці із сльозами на очах, а біля неї був її чоловік ОСОБА_1 .. Вона почала захищати сестру, на що ОСОБА_1 нецензурно висловлювався у їх бік та хватав ОСОБА_2 за руки.

Крім того, ОСОБА_2 долучила до матеріалів справи довідку про звернення нею 03.01.2021 року о 17-20 год. до травмпункту КНП «Міська лікарня №3» та два Талона-повідомлення ЄО про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, згідно яких вона 22.07.2020 року та 29.10.2020 року зверталася до правоохоронного органу та повідомляла, що ОСОБА_1 перешкоджає їй бачитися з їх спільною дитиною.

Під час розгляду справи були відтворені відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, на якій видно, що дитина на запитання поліцейського відповіла, що хоче залишитися з батьком, а маму він боїться, а також відеозапис зроблений свідком ОСОБА_4 на свій телефон, з якого видно, що агресивною була саме поведінка ОСОБА_2 та її сестри ОСОБА_5 ..

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд критично ставиться до письмових пояснень та безпосередньо наданих в суді показань ОСОБА_2 і її сестри ОСОБА_5 , щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, оскільки вони є протилежними за змістом із показаннями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , яка є безстороннім свідком, і будь-які підстави їй не довіряти у суду відсутні. Також, як було встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_5 не була свідком дій, які відбувалися під час знаходження ОСОБА_2 в автомобілі ОСОБА_1 , а Довідка надана ОСОБА_2 із травмпункту не є беззаперечним доказом вчинення насильницьких дій відносно неї ОСОБА_1 .. Копії талонів-повідомлення ЄО лише свідчать про те, що між подружжям не вирішено питання про місце проживання дитини у законний спосіб і намагання ОСОБА_2 , шляхом звернення до правоохоронних органів, в тому числі і складанням протоколів про адміністративне правопорушення, вирішити в майбутньому це питання на свою користь.

Інших доказів в матеріалах справи на підтвердження обставин, зазначених ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру в матеріалах справи - немає.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП. При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись статями 247, 251, 252, 255, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Краматорського міського суду В. О. Заборський