Справа № 534/1977/21
Провадження № 3/534/804/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Солохи О.В., за участю секретаря судового засідання Гончар С.Т., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно працевлаштованого на посаді майстера виробничого навчання ВПГБУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 15.08.2021 стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як убачається зі змісту вказаного протоколу 15.08.2021 о 11 год. 40 хв. на 24 км автодороги Знам`янка Луганськ Ізварино, ОСОБА_1 , керував мотоциклом марки «Geon» моделі «Invider 250», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення (наїзд) на відбійник вздовж проїжджої частини справа. Внаслідок дорожньої транспортної пригоди мотоцикл отримав механічні пошкодження з матеріальним збитком. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, д, п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, виклав своє бачення, щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Так, рухаючись по автомобільній трасі неподалік м. Александрії, передбачивши затяжний поворот почав знижувати швидкість на транспортному засобі (спідометр показував приблизно 55 км на год). Він пам`ятає те, що під час руху, чомусь дивився на передне колесо, потім на деяку мить (можливо він втратив свідомість, або йому стало зле - не може пояснити) одразу відчув удар у відбійник. Стверджує, що ПДД України він не порушував, не перевищував допустиму швидкість руху. Зазначає, що на момент складання протоколу (де зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 отримав ушкодження та визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення) в нього дуже боліла рука. Під час складення протоколу поліцейський озвучив пункти ПДД України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, однак ОСОБА_1 зазначив у судовому засіданні, що він не досконало знає ПДД, а отже підписавши протокол не зовсім розумів, що саме йому інкримінують.

Допитаний як свідок у судовому засіданні ОСОБА_2 надав покази наступного змісту. Він познайомився з ОСОБА_1 на мотофестивалі. З`ясувавши, що вони обидва проживають у м. Горішні Плавні, вирішили разом повертатись до дому. Свідок вказав, що він їхав попереду від ОСОБА_1 на відставні приблизно 1 км. Перед тим, як увійти у затяжний поворот на трасі, він завжди знижує швидкість, оскільки даний поворот вважає а небезпечним. Стверджує, що не бачив моменту ДТП за участі ОСОБА_1 . Зрозумів, що трапилась якась подія, коли він вже їхав на прямій ділянці дороги, однак не бачив позаду свого супутника. Свідок розвернув мотоцикл та поїхав в зворотному напрямку, де побачив сліди ДТП (зім`ятий відбійник, мотоцикл зі слідами ушкодження) та ОСОБА_1 , який лежав нижче дороги у кущах. ОСОБА_2 викликав поліцію та карету швидкої допомоги та надав першу допомогу потерпілому. Окрім того, свідок вказав, що у той день була сонячна погода, хороша видимість, асфальтне покриття було сухе та жодних транспортних засобів, що б рухались на зустріч водіям, а бо були між транспортними засобами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було.

Суд наголошує, що покази свідка є стабільними, послідовними, обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Підстав для критичної оцінки показів свідка судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація свідка не дискредитована, довіра до його показань не підірвана.

Врахувавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, особисто сприйнявши покази свідка, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.10.2021 серії ААБ №006029 15.08.2021 о 11 год. 40 хв. на 24 км автодороги Знам`янка Луганськ Ізварино, ОСОБА_1 , керував мотоциклом марки «Geon» моделі «Invider 250», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення (наїзд) на відбійник вздовж проїжджої частини справа. Внаслідок дорожньої транспортної пригоди мотоцикл отримав механічні пошкодження з матеріальним збитком. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, д, п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно зі ст.124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п.2.3 Б, Д ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху

За змістом вимоги п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як докази до протоколу додані наступні документи: протокол про адміністративне правопорушення від 13.10.2021 серії ААБ №006029 (у поясненнях зазначених у протоколі ОСОБА_1 визнає свою вину, так як сам постраждав), схема місця ДТП, рапорт працівника поліції про реєстрацію дорожньо - транспортної пригоди з травмованою особою від 15.08.2021; довідка про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом ДТП від 15.08.2021.

Як убачається з матеріалів справи, 22.11.2021 ОСОБА_1 звертався з усним клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи. В той же день ОСОБА_1 було ознайомлено з матеріалами справи №534/1977/21. Жодних усних або письмових заперечень, щодо складеного протоколу від 13.10.2021 серії ААБ №006029 та доданих до нього матеріалів, що містяться у справи з боку ОСОБА_1 не надходило.

Суд наголошує, що у схемі місця ДТП зазначено напрямок руху та місце зіткнення транспортного засобу. Зі змісту схеми ДТП вбачається, що покриття автодороги є сухим, з горизонтальною розміткою, без недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі. Мотоцикл після ДТП розташований за межею проїжджої частини по напрямку свого руху.

Судом встановлено, що на мотоциклом марки «Geon» моделі «Invider 250», державний номерний знак НОМЕР_1 деформована передня вилка, права підніжка, бензобак, розбита передня фара кермо, потертості з правого боку.

Як убачається з довідки про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом ДТП від 15.08.2021, ОСОБА_1 , 1953 р.н., отримав тілесні ушкодження у виді: закритого перелому плечової кістки та закритого перелому правої гомілки, що зазначено у довідці №121 КП «Центральної міської лікарні м. Олександрія».

За змістом п.1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Отже, можна дійти висновку, що викладені у матеріалах справи обставини цілком підпадають під визначення поняття дорожньо-транспортна пригода, зокрема наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 та матеріальних збитків - пошкодження мотоциклу.

Суд вказує, що письмові пояснення надане ОСОБА_1 (визнання своєї вини) під час складання протоколу та надані ним безпосередньо у судовому засіданні, не відповідають дійсності.

Суддя наголошує, що за змістом Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а отже посилання ОСОБА_1 на необізнаність правил дорожнього руху України суд не приймає до уваги.

Суд критично ставиться до показів ОСОБА_1 наданих ним у суді з приводу миттєвої втрати свідомості (запаморочення) чи поганого самопочуття.

Якщо брати до уваги, що водія було засліплено сонцем (засліплення - фізіологічний стан водія внаслідок дії світла на його зір, коли водій об`єктивно не має можливості виявити перешкоди чи розпізнати межі елементів дороги на мінімальній відстані).

Пунктом 19.3. ПДР України передбачено, що у разі погіршення видимості в напрямку руху в разі засліплення - водій повинен зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Крім того водій може здійснити вимушену зупинку (припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, або за станом учасника дорожнього руху).

Пункт 2.9. ПДР України чітко вказує, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

За змістом пункту 12.3. ПДР убачається, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Суд вказує, що випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Однак, як було зазначено свідком ОСОБА_2 у судовому засіданні та не спростовано ОСОБА_1 , жодного іншого транспортного засобу, що б могло спровокувати транспортну пригоду не було.

На переконання суду ОСОБА_1 : не враховано дорожню обстановку; не вибрано безпечної швидкості руху під час проходження повороту; проявлено особисту неуважність ( ОСОБА_1 у судовому засіданні вказував, що до моменту зіткнення з відбійником, він зловив себе на думці, що він постійно дивиться на передне колесо мотоциклу), це може свідчити про той факт, що водій відволікався від дорожньої обстановки; проявилено безпечність щодо забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху (не здійснено екстреної зупинки транспортного засобу, якщо погіршився стан здоров`я).

Суд приходить до переконання, що в наслідок вище перелічених обставин ОСОБА_1 позбавив себе можливості вірно оцінити дорожню обстановку та уникнути дорожньо транспортної пригоди.

Суд підкреслює, що у судових дебатах ОСОБА_1 зазначив, що він звертався до страхової компанії для відшкодування збитків, однак йому було відмовлено в отриманні відшкодування та зазначено про можливе відшкодування лише у тому випадку, якщо суд визнає ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Враховуючи зазначене вище та на глибоке переконання суду, така позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є способом захисту за вчинене адміністративне правопорушення та викликана бажанням уникнути адміністративної відповідальності з метою отримати страхову виплату.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає судді підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП «поза розумним сумнівом».

На глибоке переконання суду особа, яка керує транспортним засобом, зокрема мотоциклом (джерелом підвищеної небезпеки) повинна розуміти потенційну можливість завдати серйозної шкоди оточуючим.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, зокрема і у рішенні «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007.

Суд вказує, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Разом із тим, суд зазначає, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, дату вчинення правопорушення зазначено 15.08.2021, однак матеріали справи були скеровані до суду 08.11.2021. Оскільки поставлене ОСОБА_1 за провину порушення не є триваючим, строк накладення стягнення за вчинення вказаного у протоколі правопорушення сплинув 15.11.2021, що мало наслідком закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП у справах підвідомчих суду адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 КУпАП.

За змістом п.7 ст.247 КУпАП, закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що поставлене ОСОБА_1 за провину правопорушення не є триваючим, строк накладення стягнення за протоколом сплинув 15.11.2021, а тому провадження у справі підлягає до закриття.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 06 грудня 2021 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.