Справа № 594/128/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліці №1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , фізичну особу-підприємця,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №175957 від 18 січня 2021 року, ОСОБА_1 18 січня 2021 року о 11.30 год., в смт Мельниця-Подільська по вул.Коцюбинського,29 в приміщенні магазину ФОП ОСОБА_1 допустила порушення умов карантину, що виразилося у відсутності маркування відвідувачів у черзі з дотриманням дистанції, чим порушила п.п.14 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що вона є власником магазину. Дане приміщення є невеликого розміру, а тому відстань між вхідними дверима та прилавком є невеликою. В приміщення заходить тільки один покупець, вимога про що зазначено на вивісці при вході у магазин. Черг фактично у магазині немає, оскільки туди заходять по одному. Якщо є ще покупці то вони чекають на вулиці. Працівники поліції жодних обмірів не проводили і її пояснення з приводу цього до уваги не взяли.

Відповідно до ч.1 ст.44-3 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами".

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Згідно п.2 п.п.14 Постанови Кабінету Міністрів України « Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП докази, зокрема копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, рапорт помічника чергового Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Бугери І.В. від 18 січня 2021 року та фото частини магазину також жодним чином не підтверджують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки з таких неможливо встановити площу магазину, а відтак наявність можливості встановити там маркування з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш, як 1,5 метра.

Інших доказів поліцейським до протоколу не долучено.

З наданих ОСОБА_1 копій технічного паспорта, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_2 13 березня 2018 року на приміщення магазину по АДРЕСА_2 , зокрема плану будівлі, встановлено, що відстань від вхідних дверей до протилежної стіни приміщення становить 4,37 метра. Крім того, з наданих ОСОБА_1 фото приміщення магазину встановлено наявність у магазині стелажів з продукцією, а також робочого місця продавця у вигляді перегородки через магазин. Однак поліцейським при складанні протоколу не проведено жодних замірів, зокрема не встановлено, яку площу у магазині займають стелажі з продуктами та прилавок продавця, а також не встановлено розміри площі, яка залишилася вільною і чи на такій можливо встановити маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП під час розгляду справи не здобуто, а її доводи матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовані.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, приходжу до висновку, що належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП немає, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя