Справа № 357/9762/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2021 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України Департаменту внутрішньої безпеки Київського обласного управління відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Шлапацького О.В.,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , який як суб`єкт декларування, несвоєчасно, тобто 07.12.2020 року подав декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В призначені судові засідання 31.08.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі, в зв`язку з неявкою останнього, розгляд справи було відкладено на 20.09.2021 року, 20.09.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся рекомендованим листами. Згідно поштового повідомлення повістка повернута без вручення, адресат відсутній за вказаною адресою. За клопотанням прокурора Данилюка В.М. про повторний виклик ОСОБА_1 та зобов`язання вручити останньому судову повістку та забезпечити явку ОСОБА_1 в судове засідання для участі в розгляді справи, розгляд справи було відкладено на 27.09.2021 року. 27.09.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судові повістки останньому не вручені, за клопотанням прокурора Данилюка В.М. про повторний виклик ОСОБА_1 та зобов`язання вручити останньому судові повісти та забезпечити явку ОСОБА_1 в судове засідання для участі в справі, розгляд справи було відкладено на 29.09.2021 року. 29.09.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судові повістки останньому не вручені, за клопотанням прокурора Шлапацького О.В. про повторний виклик ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено на 30.09.2021 року. 30.09.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений, про що свідчать довідка про доставку SMS повідомлення, причини неявки не відомі, електронною поштою направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням у відрядженні та неможливістю прибути в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 22.10.2021 року. 22.10.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений, про що свідчать довідка про доставку SMS повідомлення, причини неявки не відомі, також не з`явився в судове засідання прокурор Шлапацький О.В., який також був належно повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить його підпис в розписці, в зв`язку з неявкою учасників судового процесу розгляд справи було відкладено на 11.11.2021 року. 11.11.2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений, про що свідчать довідка про доставку SMS повідомлення, причини неявки не відомі, розгляд справи було відкладено на 30.11.2021 рік та постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2021 року застосовано привід ОСОБА_1 в судове засідання на 30.11.2021 рік.

30.11.2021 року в судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що дійсно невчасно подав декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, так як у нього не було ноутбуку та особистого ключа для заповнення декларації. Зазначив, що про те, що він несвоєчасно подав декларацію йому стало відомо в кінці 2020 року, пояснення у нього ніхто не відбирав з приводу несвоєчасного подання декларації.

Прокурор Шлапацький О.В. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивуючи наявністю доказів відсутності поважності несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, вважав можливим застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначив, що датою виявлення порушення є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , доводи прокурора, дослідивши наказ № 765 від 31.07.2019 року, положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, роздруківку послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , витяг з наказу № 166 о/с від 15.04.2021 року, витяг з наказу № 236 о/с від 13.08.2020 року, рапорт ОСОБА_1 , розписку ОСОБА_1 , подання про присвоєння спеціального звання поліції, присягу на вірність Українському народові, пам`ятку-ознайомлення Закону України «Про запобігання корупції», інформація про періоди здійснення розрахунку по заробітній платі, скріншот НАЗК, тип декларації та звітний період, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до витягу з наказу ГУНП у Київській області № 236 о/с від 13.08.2020 року, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4 Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП у Київській області звільнено зі служби в поліції з 22.08.2020 року, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Відповідно до п.п. «з» п.1 ч. 1 статті Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та Законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п.2, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Поліцейський, як суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`яз ану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, має в обов`язковому порядку подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно- правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 5 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, затвердженим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Охоплює період, який не був охоплений деклараціями. Раніше поданими таким суб`єктом декларування та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміється як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону «Про засади запобігання і протидію корупції».

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 форми декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті НАЗК через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

ОСОБА_1 будучи поліцейським, під час звільнення з посади поліцейського 22.08.2020 року, зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування. за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше двадцяти робочих днів з дня коли дізнався про таке припинення, тобто до 00 годин 00 хвилин 18.09.2020 року.

Відповідно до відомостей з Реєстру, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 декларацію подав несвоєчасно, тобто 07.12.2020 року о 23 годині 27 хвилин.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є двадцятий день після звільнення ОСОБА_1 , тобто 18.09.2020 року.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

11 серпня 2021 року старшим оперуповноваженим Київського обласного управління ДВБ НП України підполковником поліції О.Плєшковим складено протокол № 30/2021 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, тобто - за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затверджений рішенням НАЗК від 06.09.2016 року №19.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.

Керівник відповідного органу, визначає порядок взаємодії відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб`єктів декларування, у яких виник обов`язок подати декларації відповідно до вимог Закону.

Водночас, строки перевірки факту подання декларацій передбачені п. 4 цього ж Порядку. Зокрема в пп. 2 п. 4 визначено, що відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу, перевіряє факт подання декларації суб`єктів декларування, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування,- упродовж п`яти робочих днів після спливу строку у двадцять робочих днів з дня припинення суб`єктом декларування зазначеної діяльності.

Також пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному вебсайті Національного агентства.

Відповідно до п. 6 цього положення, у випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток 1), надсилається засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Таким чином, антикорупційним законодавством чітко встановлено обов`язок державного органу (уповноважений підрозділ/особа) перевіряти факт поданнядекларації суб`єктів декларування, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування,- упродовж п`яти робочих днів після спливу строку у двадцять робочих днів з дня припинення суб`єктом декларування зазначеної діяльності шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 складено 11 серпня 2021 року, також зазначено, що датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, при цьому у самому ж протоколі зазначено датою вчинення правопорушення слід вважати 18 вересня 2020 року (двадцятий день після звільнення).

Крім того в матеріалах справи міститься відомість з Реєстру декларація особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) від 07.12.2020 року, що підтверджує дату виявлення правопорушення.

Натомість, суддя вважає, що дату складання протоколу неможливо вважати датою виявлення правопорушення, оскільки складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони у сфері боротьби з корупцією.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані норми антикорупційного законодавства та положення КУпАП України, а також беручи до уваги встановлені вище обставини, суд вважає, що кінцевим днем виявлення факту не подачі ОСОБА_1 декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, слід вважати саме 07 грудня 2020 року.

При цьому правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України не належать до категорії триваючих.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 38, ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 38, 40-1, 172-6, 247, 284 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. І. Дорошенко