ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/888/21
провадження № 3/753/917/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду 18 січня 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2020 року серії ДПР18 № 005988 водій ОСОБА_1 02 грудня 2020 року о 01 год. 20 хв. на вул. А. Горбунова, 2, у м. Києва, керував транспортним засобом марки «Opel Omega Caravan», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, як вказано у протоколі, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, за ознакою повторності.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який свою провину не визнав, та його захисника Александрова Д.О., який просив про закриття справи, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2020 року серії ДПР18 № 005988, складений стосовно ОСОБА_1 ; пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager або у лікаря-нарколога; довідка щодо притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; копія постанови суду від 29 вересня 2020 року про притягнення цього водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суддя оцінила й перевірила показання, що надавались суду безпосередньо під час засідання та відповідні матеріали, що подавались суду захисником, за наслідками чого було встановлено таке.

Захисник Александров Д.О. 27 січня 2021 року подав до суду клопотання про зміну територіальної підсудності розгляду справи стосовно ОСОБА_1 , стверджуючи, що останній проживає у м. Канів Черкаської області. Вказане клопотання вирішувалось судом у наступному засіданні, призначеному на 03 лютого 2021 року, під час якого особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисник не заперечували, що ОСОБА_1 проживає та працює у м. Києві, в Дарницькому районі, що також останній неодноразово повторював поліцейським під час його зупинки 02 грудня 2020 року (відповідно до відеозапису, долученого до протоколу). При цьому ОСОБА_1 називав свою адресу як місце проживання « АДРЕСА_1 », що відповідає зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також у засіданні 03 лютого 2020 року захисник надав суду квитанції про сплату послуг штрафмайданчика ОСОБА_4 , наполягаючи на тому, що саме останній перебував за кермом автомобіля замість ОСОБА_1 й клопотав перед судом про його виклик у судове засідання, що було задоволено судом. Також захисник надав суду стенограму дзвінка ОСОБА_1 на лінію 102, що мало б підтвердити, що останній за кермом автомобіля у день події не перебував.

У наступне засідання, призначене судом на 10 лютого 2021 року, свідок ОСОБА_4 не з`явився, що захисник пояснив небажанням останнього з`являтись до суду начебто під страхом бути притягнутим до відповідальності.

Суд на твердження захисника про те, що інша особа сплатила послуги штрафмайданчика не свідчить про те, що ця особа вчинила адміністративне правопорушення замість ОСОБА_1 .

Щодо наданих суду доказів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відеозапису з бодікамери поліцейського, то суд може зробити беззаперечний висновок, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , оскільки відеозапис розпочинається з моменту, коли двигун автомобіля ще працював. Відеозапис триває достатньо тривалий час і з чітким зображенням. Також ОСОБА_1 , знаходячись на місці водія, заблокувався у автомобілі, не хотів вимикати двигун, не хотів надавати свої документи. Вийшовши з машини, намагався залишити місце події, дійсно телефонував на лінію 102, повідомивши, що проходив повз, а його чомусь зупинила поліція як перехожого.

На питання суду чому одразу після його зупинки автомобіля працівниками поліції говорив останнім фразу «якось решим», ОСОБА_1 відповіді не надав.

Також суд не приймає заперечення захисника, що з наведеного правопорушення у протоколі не вбачається ознаки повторності, хоча щодо передбаченої відповідальності працівником поліції вказана у протоколі саме "ч. 2 ст. 130 КУпАП", без виправлень.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, у мінімальному розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 2 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М. С. Бондаренко