ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/6006/20 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/406/21 Глібко О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Найди С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

27 липня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286559 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 27 липня 2020 року о 2245 год. в м. Харкові по пр. Індустріальному, 35-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД»), м. Харків, відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір к розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2020 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, чим позбавлено його права реалізувати свої процесуальні права.

Вважає, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежними доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано ознак наркотичного сп`яніння. Крім того, вказаний відеозапис не є безперервним.

За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що надані працівниками поліції докази не відповідають вимогам частини 1 статті 251 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю.

Також захисником ОСОБА_1 адвокатом Найдою С.С. подані письмові пояснення до апеляційної скарги в яких він зазначає, що ОСОБА_1 визнає свою провину щодо відмови проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак на це у нього свої причини.

Зазначив, що ОСОБА_1 має захворювання лівого ока, а тому у поліцейських не було об`єктивних підстав вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

З врахуванням вимог статей 22, 23, 33 КУпАП ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення визнав, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм таксі та має на утриманні двох дітей. Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Найду С.С., який просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 27 липня 2020 року о 2245 год. в м. Харкові по пр. Індустріальному, 35-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

В наслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286559 від 27 липня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 5-6);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. Також на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 наслідки його відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння та подальше складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 4);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з його розпискою він зобов`язався залишити автомобіль «ВАЗ 21101», д.н.з. НОМЕР_1 на місці зупинки працівниками поліції без порушення ПДР України, що відповідає положенням частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 8).

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративних правопорушень. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутністю ОСОБА_1 не є підставою для скасування постанови.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 17 серпня 2020 року.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Матеріалами справи підтверджено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 призначався 3 рази, а саме 15 вересня, 13, 21 жовтня 2020 року та двічі відкладався за заявами ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх виконання.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_4 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, з якими погоджується й апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи, надані поліцейськими, не можуть бути використані у якості доказів, оскільки на них не зафіксовано ознак наркотичного сп`яніння та вони не є безперервними, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, підстав для скасування постанови судді на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУПАП, апеляційний суд не вбачає.

Разом з цим, апеляційний суд не вбачає, підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Враховуючи встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про недоцільність застосовування до нього положень статті 22 КУпАП, з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2020 року або закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, або звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 21, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна