Справа № 348/1981/21
Провадження № 33/4808/785/21
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Капака Віталія Михайловича, потерпілого ОСОБА_2 та його представника Федіва Івана Ігоровича, розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника, на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за по АДРЕСА_1 ,

притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. із стягненням судового збору, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник Капак В.М. просить скасувати постанову суду, прийняти нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд не дотримався вимог діючого законодавства, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП. Посилається на те, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 спростовуються матеріалами провадження, оскільки, на думку захисника, останній мав можливість вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. В обґрунтування своїх доводів посилається на постанову суду по справі про притягнення ОСОБА_2 , план схему, які на думку апелянта, доводять той факт, що ОСОБА_1 не міг бачити автомобіль, який його обганяє. Апелянт висловив незгоду із поясненнями свідків, які на його думку є помилковими, оскільки вони не бачили безпосереднього моменту зіткнення, а лише наслідки, й один із свідків наголошував на тому, що зіткнення сталось через не включення ОСОБА_1 покажчика повороту ліворуч, що не ставить у вину останньому. Також вважає, що не було надано достатньо доказів на перебування у причинному зв`язку з подією ДТП можливого порушення ОСОБА_1 і п. 10.1 ПДР України, з огляду на те, що саме він перебував попереду автомобілю, з яким відбулось зіткнення. Стверджує, що поворот ліворуч ОСОБА_1 здійснював із дотриманням вимог ПДР України. Вважає, що ДТП сталась з вини потерпілого ОСОБА_2 , якого й було притягнено за порушення п. 14.6 ПДР України постановою суду від 05.10.2021 року (справа №348/1979/21). Водночас апелянт висловив свою незгоду в частині незадоволення клопотання про надання часу для підготовки до складання клопотання про проведення у справі судової експертизи, а тому просить суд апеляційної інстанції призначити по справі судову автотехнічну експертизу.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2021 о 10-15 год. в смт. Ланчин по вул. Незалежності, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, а саме: автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевневся в безпечності та вчинив зіткнення із автомобілем DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.1 ПДР України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду з`явились: особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, його захисник Капак В.М., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП; потерпілий ОСОБА_2 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 269 КУпАП та його представник Федів І.І., якому роз`ясненні права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Сторона захисту заявила клопотання про допит свідків та про проведення судової автотехнічної експертизи, в задоволенні яких відмовлено, у зв`язку із тим, що наявних у справі доказів достатньо для розгляду справи по суті, відомості щодо місця зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення зафіксовані на схемі місця ДТП, де також описані характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, а тому потреба в спеціальних експертних знаннях, в даному конкретному випадку, не виникає.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та його захисник Капак В.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, оскільки винуватцем у вказаній ДТП вважають іншого водія ОСОБА_2 ;

- потерпілий ОСОБА_2 та його представник Федів І.І. просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, доходжу висновку, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, постанову суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, належним чином проаналізував матеріали адміністративного провадження та надав належної оцінки доказам, які містяться в справі.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.

Посилання апелянта на неповноту проведеного судового розгляду, порушення принципу змагальності та права сторін на надання доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на інші порушення закону, що регулюють всебічність, повноту та неупередженість розгляду справи, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Порушень вимог ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП не встановлено.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ст. 124 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Водночасвважаю за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»).

Переглядаючи справу в межах апеляційних вимог доходжу наступного висновку.

Так, в п. 1.4 ПДР України вказано, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Аналізуючи зазначені пункти ПДР України вважаю, що водій не тільки не зобов`язаний передбачати те, що інший учасник дорожнього руху під час наближення до нього застосує такі дії, які не відповідають вимогам ПДР України і загрожуватимуть безпеці, а й має право розраховувати на виконання ним вимог ПДР України щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, за порушення вимог п. 10.1 ПДР України з наслідками у вигляді ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 приписів п.10.1. ПДР України, оскільки автомобіль який рухався позаду розпочав маневр обгону, повністю виїхав на смугу зустрічного руху і зрівнявся передньою віссю коліс із задньою віссю коліс ОСОБА_1 - за таких обставин розпочинати маневр не можна було.

В суді апеляційної інстанції водій ОСОБА_1 пояснив, що він завчасно включив показник повороту і відчув удар з лівого боку. Стверджує, що водій ОСОБА_2 намагався здійснити обгін його транспортного засобу, а тому саме він є винуватим у вчинення ДТП.

Водій ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції стверджував, що під час руху він побачив автомобіль марки «Ford Focus», який рухався попереду його транспортного засобу, й який почав повертати ліворуч, не увімкнувши показник лівого повороту. Він, в свою чергу, увімкнувши лівий показник повороту почав обгін, після чого відбулось зіткнення.

З вказаних пояснень вбачається, що учасники події звинувачують у вчинення ДТП один одного.

В той же час, з пред`явленого обвинувачення, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №244638 від 06.09.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що він, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку, й внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України (а.п. 1).

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема місця ДТП, яка містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставин, що стосуються події та мають істотне значення для об`єктивного визначення її причин (а.п. 2).

На вказаній схемі міститься детальне зображення транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди та вказані координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, вбачається місце зіткнення транспортних засобів, ширина проїзної частини та результати інших вимірів, які мають істотне значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, на вказаній схемі зазначено, взаємне розташування транспортних засобів, де під №2(автомобіль марки «Ford Focus» під керуванням водія ОСОБА_1 , а під №1 автомобіль DAF XF 105.460 під керуванням водія ОСОБА_2 , та вказані пошкодження транспортних засобів, що у своїй сукупності беззаперечно свідчать про те, що на момент початку виконання водієм ОСОБА_1 повороту ліворуч, автомобіль під керування водія ОСОБА_2 вже знаходився в стані виконання маневру обгону.

Під час апеляційного розгляду учасники ДТП не заперечували правильності відомостей, викладених у схемі ДТП.

Відомості, що містяться на схемі ДТП, підтверджуються фотоматеріалами (фотознімками з місця ДТП), що долучені до матеріалів справи (а.п. 18-25).

Учасники судового розгляду підтвердили, що такі фотознімки дійсно відповідають обставинам події, взаємному розташуванню транспортних засобів після ДТП, та містять загальний вид місця ДТП.

Вважаю, що зміст схеми беззаперечно доводить той факт, що водій ОСОБА_1 не врахував дані дорожньо-транспортної обстановки і прийшов до неправильного висновку про те, що виконання ним маневру повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим транспортним засобам, зокрема автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 .

Вказане порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та суспільно небезпечними наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

До матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення учасників ДТП як ОСОБА_1 , так й ОСОБА_2 , які були досліджені під час розгляду справи в суді першої інстанції (а.п. 3-4), й які повністю узгоджуються з даними вказаної вище схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди в частині механізму зіткнення транспортних засобів.

Матеріали справи також містять копію протоколу про адміністративне правопорушення складеного на ОСОБА_2 про порушення ним вимоги п. 14.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.п. 5), а під час апеляційного перегляду стороною захисту надано копію рішення про доведеність винуватості останнього за вказаним обвинуваченням.

З метою повного та всебічного розгляду справи судом першої інстанції були допитані свідки, потерпілий, працівник поліції (а.п. 38-39).

Суд першої інстанції дав правильну правову оцінку діям ОСОБА_1 , встановивши, що він вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки, керуючи автомобілем марки «Ford Focus» порушив п. 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_1 доводиться зібраними у справі доказами, перелік яких наведено в мотивувальній частини рішення, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку (а.п. 40).

Досліджені судом першої інстанції докази були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення, розташування транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди, пояснення свідків, які були допитані в суді першої інстанції інстанції, характер механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій ОСОБА_2 , що вже доведено рішення суду під час розгляду відповідної справи стосовно нього, не мають преюдиціального значення для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 в частині невиконання ним п.10.1 ПДР України також знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Водночас вважаю за необхідне наголосити, що апеляційній розгляд справи відбувається лише в межах обвинувачення, яке було висунуте ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №244638 від 06.09.2021 року, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надавати правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Вважаю, що висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п. 10.1 ПДР України є належним чином обґрунтованими, й не спростовується їх правильність доводами апелянта.

Обране судом першої інстанції адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, й суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення.

Порушень вимог матеріального та процесуального права, які вплинули чи могли би вплинути на правильність та законність прийнятого суддею рішення, не встановлено.

З огляду на наведене вважаю, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Капака Віталія Михайловича, залишити без задоволення.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло