12.02.2021 227/115/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючої продавцем в магазині «Візіт» ПП « ОСОБА_2 », яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2021р. до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАБ №072367 від 11.01.2021 року встановлено, що 11.01.2021 року о 11.30 годині гр. ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташований в м.Білицьке по вул.Донецька, 18, де працює продавцем та здійснювала продаж продуктів харчування покупцю на якому не було вдягнуто засобів індивідуального захисту, а саме респіратора або захисної маски, що закриває ніс на рот, чим порушила п.2 п.п.14 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але 27.01.2021 року від неї та її представника, адвоката Шовкун Ю.С. надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Крім того ОСОБА_1 зазначила, що вину, у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП не визнає, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Також 27.01.2021 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката Шовкун Ю.С., про закриття провадження у справі посилаючись на те, що суб`єктом порушення вимог п.п.14 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року може бути лише суб`єкт господарювання, а оскільки ОСОБА_1 працює лише найманим працівником-продавцем у ФОП ОСОБА_3 та не зареєстрована у встановленому законом порядку як підприємець, не є керівником юридичної особи, яка здійснює діяльність, фактично не може буди притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Пунктом 2 п.п.14 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 року зазначено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

На підтвердження скоєння правопорушення при викладених вище обставинах надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №072367 від 11.01.2021 року; письмові пояснення гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4 ; постанова ГАБ №313337 від 11.01.2011 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП гр. ОСОБА_4 ; трудовий договір, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; CD диск.

Досліджуючи надані суду докази, суд вважає, що вони не підтверджують вчинення ОСОБА_1 порушення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Зокрема, у протоколі зазначено, що гр. ОСОБА_1 , будучи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ПП « ОСОБА_2 », здійснювала продаж продуктів харчування покупцю на якому не було вдягнуто засобів індивідуального захисту, а саме респіратора або захисної маски, що закриває ніс на рот, чим порушила п.2 п.п.14 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Однак, суд звертає увагу на те, що діючою постановою КМУ від 09.12.2020 року №1236, зокрема підпунктом п.п.14 п.2 не передбачена відповідальність фізичних осіб, навпаки обмеження стосуються діяльності суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України, cуб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 є суб`ктом господарювання або фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до копії трудового договору №3 від 12.08.2019 року вбачається, що він укладений між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , отже суб`єктом господарювання у даному випадку є саме ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 найманим працівником.

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, аналізуючи норми законодавства, письмові докази, суд доходить висновку, що жодного беззаперечного, належного, допустимого доказу, порушення ОСОБА_1 , як суб`єктом господарювання правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених законодавством, матеріали справи не містять, тому суд вважає, що провадження по справі у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 44-3 ч.1, 221, 247, 280, 284, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.М. Левченко

12.02.21