Справа № 944/2060/21 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М.
Провадження № 33/811/1452/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Степаняка І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови, ОСОБА_1 13 квітня 2021 року о 21:35 год., на автомобільній дорозі М-10 Львів-Краковець, 42 км.+500 м., керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та прийняти нову постанову, якою провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Вважає її такою, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів.

Звертає увагу, що під час спілкування з поліцейськими, останні не пропонували йому пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відеозаписами.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складався у відсутності свідків, та свідком є особа, щодо неупередженості якої є сумніви.

Після цього, як було запропоновано при свідках продути Драгер, проїхати в медзаклад без озвучення мети такої поїздки (попередньо ввівши його в оману про можливість проїхати в лікарню з метою надання медичної допомоги, а не медичного огляду для визначення стану сп`яніння).

Після того, як він відмовився від продуття Драгера, проїзду в медзаклад (як зрозумів, для надання медичної допомоги, а не для медичного огляду на стан сп`яніння) працівник поліції ОСОБА_2 о 22:35 почав записувати на бланку пояснення дані свідка ОСОБА_3 , а саме його прізвище, ім`я та по-батькові, місце проживання, сімейний стан тощо.

О 22:36:26 - поліцейський ОСОБА_2 заповнив лише дані свідка ОСОБА_3 , жодних пояснень не відбирав і сказав свідку поставити у певних місцях підписи. 22:38:56 аналогічна ситуація з підписами свідка ОСОБА_4 , який ставить підписи в незаповненому документі «пояснення».

Пояснення поліцейськими не записані, не відібрані. В матеріалах справи знаходиться пояснення, в якому вказано, що вони написані зі слів свідка і ним прочитані, що не відповідає дійсності. Пояснення дописані ручкою з чорним чорнилом. На відео видно, що документ під назвою «пояснення» підписується не заповнене, (вказане зафіксоване на відео у файлі 01100@220510.

Отже, протягом 5 хвилин ОСОБА_5 запропоновано йому продути Драгер, проїхати в медзаклад, заповнити лише анкетні дані свідків у документі під назвою «поясненнях» (без реального відібрання пояснень), а свідки лише поставили свої підписи у незаповнених поясненнях та у незаповненому протоколі, не будучи присутніми при складенні пояснень та складенні протоколу.

Окрім цього, суд не звернув увагу на те, що до протоколу не додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні беззаперечні, належні та достатні докази того, що йому пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та цей порядок було дотримано.

Суддя належним чином не дослідив докази у справі, зробив невірний висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та не врахував норм нормативно-правових актів, які регулюють вказані правовідносини.

Заслухавши виступ адвоката Степаняка І.В. на підтримку апеляційної скарги, який просив проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №106488 від 13.04.2021; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції; поясненнях учасників ДТП ОСОБА_1 та Сарахман І.В. ; поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

З відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, від якого він категорично відмовився, зокрема і в присутності двох свідків. Що спростовує доводи апеляційної скарги в тій частині, що він погодився пройти такий огляд.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, тому у працівників поліції не було обов`язку щодо оформлення відповідного направлення.

Що стосується доводів апелянта про визнання неналежним доказом показань свідків, то такі на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку працівники поліції відповідно до ст.266 КУпАП, застосовували технічні засоби відеозапису. При цьому, свідки засвідчили лише факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він категорично відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він 13 квітня 2021 року о 21:35 год., на автомобільній дорозі М-10 Львів-Краковець, 42 км.+500 м., керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що зазначено в апеляційній скарзі, та закриття провадження у справі не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.