П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2021 року о 01 годині 40 хвилин у м. Одесі по вул. Краснова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 23401 ОА, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 7510, прилад ARLM-0435, результат огляду згідно тесту № 622 становить 1,83 ‰, що зафіксовано на портативні відеореєстратори № 1875, 1481.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений поліцейськими під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також шляхом доставки SMS-повідомлення та особисто у суді під розписку. Про причину своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким відповідно до ст. 1 КУпАП є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, однак, зловживаючи своїми процесуальними правами, у призначене судове засідання не з`явився.

З врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП.

Разом з тим, 26.11.2021 р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 вказує, що не знав, законів і раніше в подібну ситуацію не потрапляв та не знав, що треба писати в протоколі. ОСОБА_1 визнав, що вживав пиво, але не більше 6 годин до цього, тому у нього відсутні ознаки сп`яніння на відео, та і 1,83 проміле є забагато для того, щоб людина виглядала не п`яною. ОСОБА_1 посилається на акт ВРП № 3186/2дп/15-18 від 22.10.2018 р. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що порушений порядок огляду, передбачений ст. 266 КУпАП щодо черговості огляду в медичній установі, оскільки пропозиція доставлення його в медичний заклад не надходила. Підстав для огляду ОСОБА_1 для огляду не було взагалі. Трушковський цитує постанову Київського апеляційного суду від 12.05.2020 р. № 752/258146/19, вказуючи, що адмінматеріал не містить ніяких відомостей про повторність, що підкріплено постановами судів № 756/12933/16-п. До матеріалів не додано виписку з бази даних правопорушень. ОСОБА_1 , не відсторонили від керування, а просто відпустили, при цьому цитує ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02.12.2016 р. у справі № 760/12579/15-п. Поліцейські не можуть бути залучені як свідки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Обставини правопорушення й вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КУпАП: довідкою від 02.11.2021 року, відповідно до якої згідно інформаційному порталу Національної поліції ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався; тестом DRAGER ALCOTEST 7510, прилад ARLM-0435, результат огляду згідно тесту № 622 становить 1,83 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з виявленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2021 р. з зазначенням виявлених ознак сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода; відеоматеріалами, записаними на портативні відеореєстратори № 1875, 1481 та автореєстратор.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчать про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від запропонованого огляду в закладі охорони здоров`я.

З відеозаписів портативних відеореєстраторів № 1875, 1481 та автореєстратор, наданих співробітниками поліції, вбачається, що 02.11.2021 року о 01 годині 40 хвилин у м. Одесі по вул. Краснова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 23401 ОА, номерний знак НОМЕР_2 , та став учасником ДТП. На запитання поліцейських про перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь та наразі перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейськими огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 7510, результат огляду становить 1,83 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, а також безпосередньо визнавав факт перебування ним у стані алкогольного сп`яніння через вживання пива. Крім того, ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що вживав дві пляшки пива, з порушенням згоден. Ці відомості написані ОСОБА_1 особисто без тиску та примусу.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку твердженням ОСОБА_1 щодо неможливості притягнення до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.

Посилання у клопотанні про закриття провадження на рішення ВРП не впливає на визначення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, в п. 1 розд. І Інструкції зазначено, що ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 6-7 розд. І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 3-4, 9 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, у зв`язку зі згодою водія ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та згодою з його результатами огляд в закладах охорони здоров`я ОСОБА_1 не проводився.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність підстав для огляду не спроможні. ОСОБА_1 став учасником ДТП та поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані у протоколі, акті огляду та направленні. Посилання на постанову Київського апеляційного суду від 12.05.2020 р. № 752/25146/19 є необґрунтованим та зацитованим поверхнево. Відеозапис правопорушення, яке відбулося у темну пору доби, не може підтвердити або спростувати ознаки алкогольного сп`яніння, що виявлені у ОСОБА_1 , зокрема запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя тощо. А тому суд не враховує таке посилання.

Твердження, що адмінматеріал не містить відомостей про повторність є незрозумілим та неконкретним. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому питання повторності виключається.

Надаючи оцінку твердженням про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від управління транспортним засобом, суд вважає такими, що суттєво не впливають на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 . Цитування ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02.12.2016 р. у справі № 760/12479/15-п та постанови у справі № 214/2892/19 з відмінними від даної справи обставинами, також суд вважає необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 на можливе залучення поліції у якості свідка судом відхиляється та не має правового значення для вирішення справи по суті.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо бґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП це правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягнутий вперше, з метою виховання правопорушника, попередження здійснення ним нових правопорушень, приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 24, 33, 38, 401, 130 ч. 1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: