ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від ДОП Голосіївського УП ГКНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Бобровицького району Чернігівської області, громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 460028 від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 18 жовтня 2021 року о 15:00, будучи адміністратором хостелу за адресою: АДРЕСА_2 , допустила роботу хостелу, а саме здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, проте в судове засідання не з`явилася, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення та рапорт співробітника поліції від 18.10.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 , копію документу, що посвідчує особу, суд вважає необхідним закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно п. 1 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами на час складання протоколів, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до пп. 21 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 у разі встановлення "жовтого" рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється: діяльність закладів, що надають послуги з розміщення (крім готелів, санаторно-курортних закладів, установ і закладів, які надають соціальні послуги, реабілітаційних установ для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, а також стаціонарних відділень первинного та складного протезування протезно-ортопедичних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства соціальної політики, дитячих закладів оздоровлення та відпочинку).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін. Закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст.44-3 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Зокрема, відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного правопорушення, а саме особою наділеною відповідними повноваженнями, у тому числі щодо прийняття рішення про початок чи зупинення роботи закладу, а також прийом відвідувачів до хостелу. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення може нести суб`єкт господарювання чи посадова особа, наділені відповідними повноваженнями чи службовими обов`язками. При цьому, належних доказів того, що ОСОБА_1 мала такі повноваження, матеріали справи не містять.

Крім того, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП має бланкетний характер і відсилає до нормативно-правових актів, якими установлено правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, для встановлення складу адміністративного правопорушення, посадова особа, що складає протокол, повинна була послатися на діючу на момент правопорушення редакцію нормативно-правового акту, вказати конкретну норму - розділ, пункт підзаконного нормативно-правового акту, тощо. Однак, як убачається з описової частини протоколу, в ньому міститься посилання лише на Постанову КМУ, без конкретизації норми нормативно-правового акту, а також без зазначення підпунктів та пунктів цієї постанови, які ОСОБА_1 порушила.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Самих лише даних протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту співробітника поліції в даному випадку є недостатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 ..

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман