ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/2252/21
Головуючий в 1 інстанції: Делалова О.М.
Провадження № 33/819/518/21
Категорія: ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року по справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП та на нього у відповідності до вимог ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

22.11.2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, що підтверджено відтиском печатки на поштовому конверті, з клопотанням про поновлення такого строку. (а.с.44)

Клопотання ОСОБА_2 обгрунтовано тим, що постанову суду першої винесено за його відсутності, а копію постанови суду ним отримано 12.11.2021 року, крім того він не ознайомлювався з матеріалами справи.

Заслухавши ОСОБА_2 , який підтримав клопотання, просив поновити строк на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи та розглянувши клопотання, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із викладеного випливає, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким встановив обчислення строку на апеляційне оскарження постанови судді з дня її винесення, а не отримання самої копії постанови, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 за його відсутності, оскільки в судові засідання, призначені на 06.09.2021, 11.10.2021, він не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був належним чином повідомлений шляхом публікації на офіційному веб-сайті Судової влади оголошення про розгляд справи стосовно нього. (а.с. 12, 18)

Матеріалами справи підтверджено, що судом першої інстанції було використано всі можливі засоби повідомлення ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд відкладав розгляд справи для виклику ОСОБА_2 , але він зі свого боку не повідомив суд про номер свого засобу зв`язку, про який зазначає лише в апеляційній скарзі.

Указане свідчить про те, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів для належного виклику особи.

При складанні протоколів про адміністративні правопорушення за участю ОСОБА_2 , йому було повідомлено про те, щосправа щодо нього буде розглядатись в Генічеському районному суді Херсонської області.

Отже ОСОБА_2 було достовірно відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього перебуває на розгляді в Генічеському районному суді Херсонської області, але він не продемонстрував готовність брати участь в судовому розгляді та не повідомив номер свого засобу зв`язку як працівникам поліції, так і суду.

Зважаючи на викладене, підстави вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено вимоги ст.268 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008 року, у справі «Устименко проти України» від 29.10.2010 року визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не продемонстрував готовність брати участь в судовому розгляді та не проявив належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо розгляду матеріалів справи щодо нього.

Особисто ОСОБА_2 до суду не подавалось жодних клопотань про відкладення розгляду справи та неможливість його безпосередньої участі в судовому засіданні.

22.11.2021 ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року щодо нього після закінчення строку апеляційного оскарження, який сплив 21.10.2021 року, тобто за спливом 1 місяця з дня винесення постанови.

Посилання ОСОБА_2 на те, що копію постанови суду першої інстанції він отримав лише 12.11.2021 як на поважну причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження, не ґрунтуються на законі, оскільки він мав право на оскарження постанови суду протягом 10 днів із дня винесення постанови, а не із дня отримання її копії.

При цьому ОСОБА_2 не був позбавлений можливості на своєчасне отримання інформації щодо результату розгляду справи щодо нього протягом строку апеляційного оскарження, що свідчить про його неналежну процесуальну поведінку, яка не була спрямована на його готовність брати участь у розгляді справи, та створення ним умов для розгляду справи за його відсутності з метою подальшого оскарження судового рішення з цих підстав.

У своєму клопотанні ОСОБА_2 не навів переконливих доводів про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду від 11.10.2021 щодо нього.

Починаючи з 12.10.2021 по 21.10.2021, що був робочим днем, ОСОБА_2 мав право та можливість своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Однак протягом зазначеного часу, він не скористався своїм процесуальним правом.

Достовірно знаючи про те, що справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляді в суді першої інстанції, ОСОБА_2 не проявив належної процесуальної поведінки та готовності брати активну участь у розгляді справи, і будь-яких доказів про те, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку - не надав, і тим самим пропустив строк без поважної причини.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, як про це ставиться питання ОСОБА_2 не має, тому апеляційну скаргу належить поверненню апелянту.

Керуючись ст.294 КУпАП України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2021 року по справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП щодо нього залишити без задоволення в зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження без поважних причин, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма