Справа № 315/1775/21
Номер провадження № 3/315/702/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2021 року з Гуляйпільського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області до Гуляйпільського районного суду Запорізької області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення №07/22 від 18.11.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, в якому зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинив порушення, а саме: 18.11.2021 року об 11:17 годині в кіоску «Підкова 2» за адресою: м. Гуляйполе, вул. Соборна, 109 не було вказано % спирту в антисептику для обробки рук; був відсутній санвузол; не створені умови для миття рук; ОСОБА_1 вакцинований 1 дозою 2-хдозової вакцини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив саму подію адміністративного правопорушення, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що з 14.11.2021 року по 18.11.2021 року включно в його кіоску «Підкова 2» проводилась ревізія, тому торгівля не здійснювалась. На антисептику для рук не було зазначено процент вмісту ізопропілового спирту так, як напис просто стерся. Кіоск «Підкова 2» - це металева споруда для продажу господарських товарів, не є капітальною спорудою. Воду в кіоск провести не в змозі, тому що це переносна споруда, для чистоти і дезінфекції рук ОСОБА_1 використовує антибактеріальні вологі серветки і антисептик для рук. Станом на 18.11.2021 року у нього було друге щеплення 2-х дозової вакцини, але так сталося, що паперовий сертифікат він не міг отримати, а в «Дії» чомусь не виходило завантажити. Також ОСОБА_1 зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено помилку при написанні його по-батькові. Таким чином, ОСОБА_1 просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, недоліки щодо спирту ним усунуті.

Суд, заслухавши правопорушника, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд встановив, що відомості про особу, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.11.2021 року, не відповідають дійсності, адже при складанні протоколу не вірно вказано по-батькові особи, яка підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №07/22 від 18.11.2021 року особою, що вчинила правопорушення зазначено ОСОБА_1 , тоді як згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 21.12.1995 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, по батькові даної особи вірно - ОСОБА_2 , а відтак, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та вважається недопустимим.

Аналогічна помилка в написані імені по батькові була допущена і в переліку питань, що долучені до протоколу по справі про адміністративні правопорушення та заповнених головним спеціалістом відділу безпеки середовища життєдіяльності управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області Шамрай О.А.: зазначено у присутності ОСОБА_1 .

Оскільки, протокол про адміністративне правопорушення є основним доказом вчинення правопорушення, а він складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, адже не вірно вказані відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема: не вірно зазначено по-батькові правопорушника, це виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за зазначеним протоколом.

Відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд, тлумачачи всі сумніви на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважає вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, не доведеною належними і допустимими доказами.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 256, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, внаслідок відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова