Справа № 466/5878/20 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 33/811/106/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю ОСОБА_1 , адвоката Качмара Івана Остаповича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Качмара Івана Остаповича на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона 20.09.2019 о 20:48 год. в м. Львові по вул. Шевченка, 386 керувала автомобілем Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_1 , проявила неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагувала на її зміну, під час зміни напрямку руху, при виїзді з прилеглої території не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Mazda CX-3, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим завдано матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. 2.3 б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року, вказану постанову скасувати та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні ст.251 КУпаП, які підтверджують вину ОСОБА_1 у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, судом першої інстанції необґрунтовано взято до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 6.05.2020 по справі №450/358/19, оскільки вказана постанова не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Зазначає, що всупереч ст.254 КУпАП протокол серії БР №117883 від 27.07.2020 було складено більше ніж через 2 місяці після прийняття постанови Пустомитівським районним судом Львівської області від 06.05.2020, а тому на переконання апелянта, вказаний доказ є недопустимим.

На думку апелянта, оскаржуваною постановою всупереч ст.38, 274 КУпАП неправомірно встановлено її вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо правопорушення, яке мало місце 20.09.2019, відтак тримісячний строк протягом якого особу може бути притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення закінчився 20.12.2019.

Звертає увагу, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 покликається на те що в судовому засіданні 14 грудня 2020 року вона присутня не була, оскільки повісток не отримувала, на той час перебувала за межами України з 12.10.2020 по 15.12.2020, що підтверджується відміткою у закордонному паспорті. Оскаржувана постанова на адресу ОСОБА_1 станом на дату подання апеляційної скарги скерована не була, із змістом постанови ОСОБА_1 ознайомилася у Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.01.2021.

Заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Качмара І.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Качмара І.О. щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків в межах яких може бути накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_1 .

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року, після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через 3 місяці з дня його виявлення.

Між тим, пункт 7 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Так, після спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП, у відповідності до вимог ст.247 КУпАП суд першої інстанції був позбавлений можливості досліджувати та давати будь-яку оцінку доказам у справі, а також встановлювати наявність вини особи у скоєному.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 слід змінити шляхом виключення з неї покликання про визнання останньої винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволити частково.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року покликання на визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк