Справа
№ 489/6145/21
Провадження
№3/489/2412/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 р. м. Миколаїв

28 жовтня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д. Г., при секретарях Смєрдовій К. С., Савченко С. О., за участі прокурора та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності розглянувши протокол про вчинення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої поліцейською взводу №1, роти №2, батальйону №3 УПП в Миколаївській області ДПП НПУ, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу №17 від 07.09.2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 , будучи поліцейською взводу №1, роти №2, батальйону №3 УПП в Миколаївській області ДПП НПУ, займаючи посаду сержанта поліції та згідно пп. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" відносилась до суб`єкту, на якого поширюється дія вказаного закону несвоєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 10.04.2021 р., тоді як потрібно було її подати до 01.04.2021 р., чим порушила вимоги ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що не могла подати декларацію раніше, тому що в неї хворіла дитина. Надалаи документи на підтвердження того, що її дитина хворіла.

Прокурор в судовому засіданні пред`явлене обвинувачення у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення підтримала з підстав, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, просила застосувати щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення адмінправопорушника, думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За правилами ч. 2 ст. 45 ЗУ Про запобігання корупції особи, зазначені у пункті 1, підпунктах а і в пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Так, встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції НП України № 669 о/с від 12.07.2018 р. ОСОБА_1 було призначено поліцейською взводу №1, роти №2, батальйону №3 УПП в Миколаївській області ДПП НПУ, яка обіймає посаду і на теперішній час.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо, - із долученням підтверджуючих документів для їх належної оцінки та аналізу.

Частиною 1статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст.ст.10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 1ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних причин.

При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Такий висновок підтверджується і роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, згідно з яким суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченогост. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні встановлено, що вона не мала умислу на несвоєчасне подання декларації і подав декларацію пізніше, а саме, з 26.03.2021 по 02.04.2021 р., внаслідок хвороби її дитини, що підтверджується виписками з лікарняних листків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини несвоєчасної подачі електронної декларації ОСОБА_1 є поважними, а відсутність умислу свідчить про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У зв`язку з чим суд вважає, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ Д. Г. ГУБНИЦЬКИЙ