15.02.2021
Справа № 664/350/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Олешки

Суддя Цюрупинського районного суду Херсонської області Сіденко С. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме: з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч.4 ст.121 КУпАП, однак при цьому до матеріалів справи не додано підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року вчиняв будь-яке з порушень, передбачених ч. 1-3 ст. 121 КУпАП, зокрема відсутні належним чином завірені копії постанови суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1-3 та ст.121 КУпАП з відміткою про дату набрання постановою законної сили.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до абз. 5 п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, п. 4 листа ВССУ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимогст.256КУпАП України до відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідност. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду тощо.

Враховуючи наведене вважаю, що справа про притягнення до адміністративноївідповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП підлягає поверненню для належного доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 256, 278, 280 КпАП України,

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП повернути до Відділення поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області (до реорганізації - Олешківського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області) на допрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Сіденко С. І.