Справа № 305/151/21
Номер провадження 3/305/55/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е. розглянувши матеріали, що надійшли від Рахівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, вдову, приватного підприємця,-

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративну відповідальність, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №317796, 18 листопада 2020 року об 11:15 год., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , в магазині «МАГНІТ» здійснювала торгівлю, без засобів індивідуального захисту, а саме рукавичок, де також не проводиться дезинфекція поверхонь, підлоги, відсутня інформація для покупців, чим своїми діями ОСОБА_1 , порушила постанову КМУ № 1100 від 11.11.2020 із змінами що вносяться до постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 п. 13.

Дані дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП.

У письмовому поясненні, яке міститься в матеріалах справи від 18.11.2020, ОСОБА_1 зазначила, що 18.11.2020 близько 08.00 год. вона прийшла до свого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_1 , якого вона являється власником, десь біля 11.00 год. їй потрібно було вийти по власним потребам, тому вона зателефонувала своєму сину ОСОБА_2 , щоб він її підмінив в магазині, на що він погодився, вона вийшла з магазину і пішла до хати, десь близько 11 год. 15 хв. їй зателефонував її син і сказав, щоб вона прийшла у магазин, тому що до магазину прийшли працівники поліції, про те, що її син знаходився в магазині без рукавичок їй не було відомо.

Дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що він підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП наступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція цієї статті за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Протокол у відношенні ОСОБА_1 від 18.11.2020 року складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а саме: суть правопорушення викладено не в повному обсязі, інспектор СРПП №1 Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції Максим`юк В.В., при складанні протоколу про адміністративне правопорушення посилається на п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 №1100 із змінами що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», однак до переліку пункту 13 вище зазначеної постанови не входить здійснення торгівлі в захисних рукавичках.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Проте вказаний обов`язок щодо належного зібрання доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП співробітниками поліції виконаний не був.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №317796 від 18.11.2020 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому, оцінивши надані суду докази, вважаю за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір в сумі 454 гривні віднести за рахунок держави. На постанову може бути подана апеляційна скарга безпосередньо в судову палату з кримінальних справ Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя: Ємчук В.Е.