Справа № 313/1027/21
Провадження № 3/313/452/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засіданні Кравцової О.В., за участю ОСОБА_1 , захисника адвоката Потапова М.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення №1 Мелітопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає у буд. АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААБ № 161350 від 01.08.2021 р. про вчинення адміністративного правопорушення (справа № 313/1027/21, провадження № 3/313/452/2021) вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 01.08.2021 р. о 20 год.40 хв. на автодорозі поблизу с. Чкалове Веселівського району Запорізької області керував мопедом MIНI ЧОПЕР без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота,порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під відеозапис.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р.

До протоколу додано:копія постанови серія БАБ № 989377 від 01.08.2021 р.(а.с.2); акт огляду на стан сп`яніння з використанням cпеціальних технічних засобів ( а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4); копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.5); довідка про відсутність повторності (а.с.6);копія паспорта (а.с.7); диск VIDEX DVD-R 52хDATA/VIDEO 700 MB /80 MIN (а.с.7).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 з приводу обвинувачення його у вчиненні правопорушення надав пояснення про те, що самі обставини події викладені у протоколі серії ААБ № 161350 про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам, які зазначені у протоколі, так як він не керував мопедом, а котив його як пішохід, поряд с собою через його несправність. Мопед був без номерних знаків.

До нього під`їхали співробітники поліції та почали задавати багато питань, куди він прямує, звідки мопед, чи зловживав він алкогольними напоями.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначає, що так як документів на мопед у нього з собою не було, то працівники поліції сказали йому, щоб він обирав: або вони складають на нього протокол або конфіскують мопед. Для того щоб працівники поліції не конфіскували мопед, то йому потрібно було підписати протокол та сказати на відео, що він відмовляється від проходження тесту на приладі «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, на що, він погодився та зробив як просили працівники поліції , для того щоб вони не конфіскували мопед.

ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції три рази робили відеозапис на мобільний телефон про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Перший раз, коли працівники поліції знімали його на мобільний телефон він заявив, що погоджується пройти огляд на стан сп`яніння.

Захисник адвокат Потапов М.М. просив провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол та дослідивши додані до нього докази у їх сукупності, а також заслухавши думку захисника адвоката Потапова М.М., суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, в даному випадку доказуванню підлягають дві обставини, а саме: факт пропозиції та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння. Огляд має бути проведений із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Таким чином, відеозаписи з власного мобільного телефону не можуть бути належними доказами у справі.

Поліцейські при цьому не були позбавлені можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористалися.

Тобто, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки (фіксація відмови) відбувся з грубим порушенням визначеного ч. 2 ст. 266 КУпАП порядку, що в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП робить його недійсним.

Належні та допустимі докази того, що мав місце один з найважливіших елементів складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні.

Надання ОСОБА_1 у протоколі пояснень, що зазначені у протоколі за відсутності інших доказів НЕ може бути достатнім доказом вчинення такого порушення (ВС/КАС у справі № 177/525/17 від 08.07.2020).

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-V111 від 02.06.2016 р. висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин суд приходить до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є недоведеним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, а також долучені письмові пояснення не можуть бути визнані достатніми доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд позбавлений можливості збору доказів.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п.1) ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7,9,221,246,247,251,252,280,283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі № 313/1027/21 відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Веселівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови проголошений 29.11.2021 р. на 11.00 год.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

24.11.21