Справа № 308/4617/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
10.02.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/891/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2020.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , гр. України, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.
Згідно постанови, 02.05.2020 приблизно об 11 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи вдома за адресою АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , в ході якої висловлювалася та ображала її нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою. Цими діями ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2020 у частині накладення адміністративного стягнення змінити, звільнивши її від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням їй усного зауваження, а провадження по справі за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити. В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що проживає за вказаною у протоколі адресою зі своїм чоловіком та батьком, при цьому матір ОСОБА_3 , проживає за іншою адресою та лише періодично відвідує їх, проживає сім`єю разом з іншим чоловіком, тому не є членом сім`ї, про що додатково також свідчить і наявність судового спору за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Також зазначає, що судом при накладенні на неї стягнення не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Частиною першою статті 173-2 КпАП України, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що 02.05.2020 приблизно об 11 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи вдома за адресою АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , в ході якої висловлювалася та ображала її нецензурною лайкою, погрожувала їй фізичною розправою.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення серіїАПР18 151182 від 02.05.2020, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 від 02.05.202, яка вказувала, що її донька ОСОБА_1 02.05.2020 кричала на неї, виражалась на її адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що її мати за вказаною в протоколі адресою не проживає, а тому не є членом їх сім`ї не можна визнати обґрунтованими, оскільки в статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не перевірено чи дійсно було вчинено адміністративне правопорушення і чи вона винна у його вчиненні, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.
Разом з тим, згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Стаття 23 КУпАП закріплює мету адміністративного стягнення. Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Оцінюючи в сукупності подію, а також враховуючи, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, апеляційний суд доходить висновку про те, що наявні також усі підстави визнати скоєні дії малозначними у відповідності до ст. 22 КУпАП.
Враховуючи те, що адміністративні стягнення застосовуються у тих випадках, коли відповідні державні органи вже не мають змоги іншим способом вплинути на правопорушника, запобігти або припинити вчинені ними правопорушення, в даному випадку конфлікт виник між матір`ю та донькою, тому можливе застосування загальної превенції у виді заходу виховного впливу, що буде спонукати правопорушника до правослухняності, виправлення своєї поведінки та урегулюванню сімейних відносин.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідності за малозначністю правопорушення і обмежитись щодо неї усним зауваженням, із закриттям справи відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2020 щодо ОСОБА_1 - змінити.
На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши ОСОБА_1 усне зауваження.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження у адміністративній справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя І. В. Стан