Провадження № 33/4820/137/21
Справа № 685/1347/20 Головуючий в 1-й інстанції Бурлак Г. І.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 454 грн 00 коп судового збору.

За постановою судді, 12 жовтня 2020 року о 19 год 56 хв ОСОБА_1 у смт Теофіполь на вулиці Вишневій, керував транспортним засобом «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з використанням приладу Drager Alcotest 6810 (заводський № ARBL- 685) у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно проведеного тесту №887 у видихуваному ним повітрі цифровий показник становить 3,21 ‰ алкоголю в крові. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, 12 жовтня 2020 року о 19 год 56 хв ОСОБА_1 , в смт Теофіполь по вулиці Вишневій, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власники зазнали матеріальних збитків. Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Теофіпольського районного суду від 11 січня 2021 року у справі №685/1347/20 відносно нього скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, а матеріали справи передати в порядку ст.253 КУпАП Теофіпольському ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для прийняття рішення в порядку чинного законодавства.

Зазначав, що свою вину у скоєному правопорушенні він визнав, проте вважав, що справа розглянута з порушенням норм чинного законодавства України і він притягнутий до адміністративної відповідальності незаконно.

Посилався на те, що відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається лише те діяння, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч.1 ст.8 КУпАП та ч.2 ст.4 КК України регулюють застосування до особи, яка вчинила протиправне діяння, лише того закону, який діяв під час його вчинення.

Крім того, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння віднесено до кримінальних проступків, з включенням до Кримінального кодексу України відповідної статті (ст.286-1 КК України), яка є чинною на сьогоднішній день, та існувала на день інкримінованої йому події.

Однак, на його переконання, місцевий суд визнав його винуватим у вчиненні цього адміністративного правопорушення, не врахував того, що інкриміноване йому правопорушення з 01 липня 2020 року віднесено до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за таке діяння, втратила чинність.

На його думку, ст.253 КУпАП встановлено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Так, місцевий суд не врахував і те, що означена норма закону регулює випадки виявлення ознак кримінального правопорушення, а не кримінального проступку, яким являється діяння, передбачене ст.286-1 КК України, і оцінку наведеному повинен давати орган досудового розслідування, так як кримінальне правопорушення, як і кримінальний проступок, відноситься до кримінально караних діянь.

ОСОБА_1 належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового розгляду. У судове засідання не з`явився, не подавав клопотання про відкладення розгляду справи, що не перешкоджає її розгляду в його відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП..

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Так, відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності з п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а», п.2.3 «б», п.13.1 Правил дорожнього руху України та відповідно адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, підтверджені матеріалами справи, а саме: відомостями з протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485827 та №485828 від 12 жовтня 2020 року; результатом тесту №887; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; схемою місця ДТП від 12 жовтня 2020 року; рапортом від 12 жовтня 2020 року; вмістом диску із відеозаписом фіксації правопорушення.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що місцевий суд розглянув справу без належного та обґрунтованого з`ясування всіх обставин.

Указані доводи спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення адміністративного правопорушення) відповідальність настає за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У результаті неодноразового внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Ураховуючи наведене, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не встановлено.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, не вбачається.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП також відсутні.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.