Справа № 265/316/21
Провадження № 3/265/411/21
П О С Т А Н О В А

15 лютого 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції Шатов В. В. обвинувачувався в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі складених протоколів від 11 січня 2021 року, в яких зазначено, що 27 грудня 2020 року об 18-10 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_2 по вул. Таганрозькій біля «Блокпосту 002» в Лівобережному районі м. Маріуполя, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, завдавши матеріальної шкоди, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 «а», 12.1 ПДР.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, незважаючи на неодноразові виклики до суду.

Повістки про виклик до суду надсилались ОСОБА_1 рекомендованою поштою на адресу його проживання, однак останній будучи обізнаним про те, що відносно нього в суді перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності не з`явився до суду з невідомих причин.

На підставі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , обізнаного про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, оскільки останній запрошувався до управління патрульної поліції в Донецькій області.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, щодо ненадання пояснень з приводу складених відносно нього протоколів про виявлені порушення ПДР.

Натомість суд зазначає, що наявність в діях ОСОБА_1 складів правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, в судовому засіданні не була доведена.

Так відповідно до довідки інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Донецькій області, ОСОБА_2 , вбачається, що за ДТП на проїзній частині вул. Таганрозька «Блок Пост 002» встановлено, що ОСОБА_1 , особу якого встановлено за паспортом громадянина України ( НОМЕР_3 , виданого 10 квітня 2015 р. Жовтневим РВ у м. Маріуполі Донецькій обл.), 27 грудня 2020 р. близько 18-10 год., рухаючись по вул. Таганрозька в напрямку виїзду з міста, проїжджаючи ділянку дороги, де здійснюється особистий контроль, «Блок Пост-002», не був уважним, не вибрав безпечну швидкість руху, керуючи т. з. «ВАЗ 21011» н. з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на пристрій для швидкого перекривання шляху у вигляді стріли, що повертається навколо горизонтальної або вертикальної осі (шлагбаум), після чого залишив місце пригоди. При цьому інспектору патрульної поліції УПП в Донецькій області, ОСОБА_3 , по мобільному телефону № НОМЕР_4 власник транспортного засобу, ОСОБА_1 , повідомив, що він дійсно скоїв наїзд на шлагбаум та залишив місце пригоди на «Блок Посту 002», що було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор «DMT1» (АН01117, АН01005). Також ОСОБА_1 направлено запрошення до УПП в Донецькій області для надання пояснень по справі та складання адміністративних протоколів за ст. 122-4, 124 КУпАП, яке ОСОБА_1 проігнорував.

Факт відео фіксації розмови інспектора патрульної поліції УПП в Донецькій області з певною особою за телефонним № НОМЕР_4 підтверджується оглянутими судом відео файлами «АН01117» та «АН01005» на ДВД диску, долученому до справи.

За рапортом поліцейського Савченко О. вбачається, що прибувши на виклик зі слів ОСОБА_4 в м. Маріуполі ним встановлено, що 27 грудня 2020 року біля 18-10 год. по вул. Таганрозькій на блокпосту 002 автомобіль «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_2 здійснив наїзд на шлагбаум, після чого в`їхав у дерево та зник з місця події. При цьому ймовірно, що водієм даного автомобіля був ОСОБА_1 .

Однак, особу ОСОБА_4 не було ані встановлено, ані опитано.

Також суд зауважує, що рапорт чи довідка працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення такою особою адміністративного правопорушення.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.
За реєстраційною карткою на транспортний засіб «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_2 вбачається, що він належить ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ), який мешкає в АДРЕСА_1 , де також наведені інші анкетні дані власника автомобіля, який також має посвідчення водія категорії «В».

За повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції вбачається, що 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про необхідність явки до Управління патрульної поліції в Донецькій області за фактом ДТП від 27 грудня 2020 року на блокпосту 002 по вул. Таганрозькій в м. Маріуполі, направлене за місцем проживання ОСОБА_1 . Однак на виклик до патрульної поліції ОСОБА_1 не зявився.

Відповідно до схеми місця ДТП з долученими фото від 27 грудня 2020 року вбачається, що по вул. Таганрозькій біля на блокпосту 002 в м. Маріуполі за участі ОСОБА_5 було зафіксовано місце зіткнення (наїзду) на шлагбаум транспортного засобу «ВАЗ 2101» н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Натомість вказану схему ДТП від 27 грудня 2020 року було складено без участі самого ОСОБА_1 .

За свідченнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , військовослужбовців в/ч НОМЕР_5 , вбачається, що 27 грудня 2020 року автомобіль «ВАЗ 2101» н/з НОМЕР_2 протаранив шлагбаум та зник з місця події.

Згідно із п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За п. 2.10 «А» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суд зазначає, що диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає застосування санкції за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В той же час у фабулі виявленого відносно ОСОБА_1 правопорушення 27 грудня 2020 року працівниками поліції не зазначено про пошкодження ані транспортного засобу, ані дорожніх споруд чи іншого майна, а міститься лише вказівка на завдання матеріальної шкоди без конкретизації, якому саме майну.

Відсутні також вказівки на пошкодження шлагбауму чи інших дорожніх споруд при складанні схеми ДТП на блокпосту 002 від 27 грудня 2020 року.

Суд при цьому зазначає, що також не було оглянуто автомобіль «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_2 на предмет встановлення механічних пошкоджень даного транспортного засобу внаслідок його зіткнення 27 грудня 2020 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що фабула викладеного працівниками поліції правопорушення від 27 грудня 2020 року не відповідає складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд крім цього зауважує, що за наявними у матеріалах доказах не було встановлено й особу водія, який знаходився за кермом автомобіля, який здійснив наїзд на перешкоду 27 грудня 220 року на блокпосту 002.

Так за телефонною розмовою працівника поліції ОСОБА_3 з певною особою по номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , вказаному в реєстраційній картці на автомобіль «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_2 , встановити, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на блокпосту 002 27 грудня 2020 року неможливо, оскільки не надано доказів, що саме ОСОБА_1 вів розмову із таким працівником поліції 27 грудня 2020 року через не встановлення особи співрозмовника.

Отже, за даними, отриманими під час розгляду матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 вбачається, що об`єктивних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем під час наїзду 27 грудня 2020 року на шлагбаум на блокпосту 002 по вул. Таганрозькій в м. Маріуполі відсутні, як й об`єктивних доказів того, що саме автомобіль «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_2 пошкодив шлагбаум на такому блок посту за відсутності огляду такого транспортного засобу.

На підставі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже, проаналізувавши встановлені обставини, суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейськими щодо факту скоєння ДТП саме ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_2 27 грудня 2020 року, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не підтверджується жодними об`єктивними доказами справи.

При цьому суд зауважує, що навіть сам по собі факт визнання особою провини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє поліцейських від доведення правомірності складення протоколів відносно саме ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Таким чином з огляду на відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки не доведено виконання ним функцій водія та рух транспортного засобу під його керуванням, то доводи представників поліції, покладені в основу складеного протоколу про таке правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

На підставі переліченого відповідно відсутні й докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Отже, суд зазначає, що наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, не була доведена через відсутність будь-яких доказів недотримання ОСОБА_1 п. 12.1, 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, через що суд дійшов висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складів правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

На підставі викладеного обґрунтування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 221, 247, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя