Справа № 333/408/21
Провадження № 3/333/481/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

-за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу, справу розподілено та передано в провадження судді Кулик В.Б.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 025207 від 10.12.2020 року, 10.12.2020 року о 11 год. 00 хв., за адресою: м. Запоріжжі, вул. Північнокільцева, буд. № 10-а, піцерія «Мавра», що належить ФОП « ОСОБА_2 », касир-адміністратор ОСОБА_1 не здійснила нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 м., чим порушила п.п. 13 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додані: опитування ОСОБА_1 від 10.12.2020 року, відповідно до якого, остання відмовилася від надання пояснень посилаючись на ст. 63 Конституції України; ксерокопія паспорту громадянина України; диск; фотознімки; витяг з реєстру платників єдиного податку на ОСОБА_2 , копія витягу з постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року; рапортом працівника поліції від 24.01.2021 року, відповідно до якого, останній просить вважати, що ОСОБА_1 порушила п.п. 13 пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, у зв`язку з чим, на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 0245207 від 10.12.2020 року за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні, після роз`яснення головуючим прав, передбачених ст. ст. 55, 56, 59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, з протоколом про адміністративне правопорушення не згодна, оскільки вважає, що вона не є суб`єктом господарської діяльності, тому не може нести відповідальність за правопорушення, що їй інкримінується за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши адміністративний матеріал та надані суду докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Окрім цього, вирішуючи питання про те, чи в даному випадку ОСОБА_1 може нести відповідальність за порушення встановлених обмежень слід врахувати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Положеннями п.п. 13 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 року № 1100 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2»:

«На території України на період дії карантину забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра».

09.12.2020 року Кабінетом Міністрів України винесено постанову № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2». Відповідно до п.п. 14 п. 2 вказаної постанови «На території України на період дії карантину забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра». При цьому, дана постанова відповідно до п. 44 набирає чинності з 12 грудня 2020 року, крім пунктів 43, який набирає чинності з 19 грудня 2020 року та установлено, що пункти 2-40 цієї постанови застосовуються з 00 години 00 хвилин 19 грудня 2020 року.

Правопорушення в протоколі зазначено, що вчинено 10.12.2020 року, тому до даних правовідносин застосовується Постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 року № 1100 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2».

Частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративніправопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: працівником поліції до матеріалів справи взагалі не додано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснює діяльність як суб`єкт господарювання, тобто не надано доказів того, що вона є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 працює на посаді касиром-адміністратором в піцерії «Мавра», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд. 10-а (відсутній наказ про прийняття на роботу та на яку саме посаду, а також Інструкція про її посадові обов`язки робітника).

Суд не бере до уваги як доказ фотознімків, що додані до матеріалів справи, адже з них неможливо встановити, хто їх здійснив, на який пристрій, де саме вони були зроблені, коли та в який час.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, також не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення. З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається «частина підлоги перед прилавком, стоїть хлопець та дівчина, яка стоїть за прилавком». Після перегляду відеозапису ОСОБА_1 пояснила, що на відео взагалі не піцерія «Мавра», і працівника який там знаходиться вона не знає. Тобто з даного відеозапису неможливо встановити, хто здійснює даний відеозапис, на який пристрій, де саме здійснюється відеозапис, коли (день та час) та яке саме правопорушення фіксується.

Також, згідно зі ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме, що вона не здійснила нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 м. Також, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено свідки. Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП суду не надано.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

За змістом статтей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Згідно зі ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, 44-3, 245, 247, 280, 283, 284 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Вікторія Борисівна Кулик