Справа №: 398/394/21
провадження №: 3/398/310/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"08" лютого 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055397 від 19 січня 2021 року об 11 год. 13 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115, НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, млява мова. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що у день складення протоколу не керував транспортним засобом, за кермом зазначеного у протоколі автомобіль перебував ОСОБА_2 . ОСОБА_1 чекав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 на вулиці, коли він під`їхав, допоміг водію відрегулювати положення водійського сидіння. При цьому він двигун не вмикав, автомобіль не рухався і він ним нем керував. Як тільки він вийшов з автомобіля до нього підійшли поліцейські, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння і склали протокол.

Поліцейський СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що у день складення протоколу він разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виїхали з гаража щоб забрати ОСОБА_1 , який мав чекати їх біля магазину Анатоль. За кермом був ОСОБА_2 . Коли під`їхали і зупинились біля зазначеного магазину їх чекав ОСОБА_1 . ОСОБА_2 попросив його допомогти відрегулювати положення водійського сидіння, адже він не знає як це зробити. Двигун автомобіля на цей час не працював. ОСОБА_1 погодився і надав таку допомогу. Він сів на водійське сидіння і, не вмикаючи двигун автомобіля, відрегулював його положення, а коли виходив з автомобіля до нього прийшли поліцейські, запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння і склали протокол.

На наданому суду разом з протоколом відеозаписі зафіксовано рух автомобілів по проспекту Соборному у місті Олександрії, зокрема і моделі ВАЗ 2115, однак номери автомобілів і обличчя водіїв чітко не зафіксовані. Також зафіксовано слідування поліцейського автомобіля по проспекту Соборному за автомобілем з номерним знаком НОМЕР_3 та його зупинку позаду іншого автомобіля із номерним знаком НОМЕР_2 , який припаркований біля правого краю проїзної частини, але рух останнього на відеозаписі не зафіксований. Також на відеозаписі зафіксовано спілкування поліцейського з ОСОБА_1 у присутності двох свідків, які представилися як ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , та інших осіб, імена яких на відеозаписі не називаються. Поліцеський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився, мотивуючи це тим, що він був пасажиром, не керував автомобілем, а лише допомагав водію налаштувати сидіння.

Відповідно до норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має засвідчуватися двома свідками. Однак, як вбачаються із протколу про адмністративне правопрушення, свідками були ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , їх письмові пояснення надані суду разом з протоколом. Водночас, із наланогого разом з протоколом відеозапису вбачається, що поліцейський залучив до проведення огляду свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , що суперечить протоколу про адміністративне правопорушення і викликає обґрунтовані сумніви у його правильності, достовірності та дотримання поліцейським передбаченої законом процедури огляду водія на стан сп`яніння. Окрім цього суду не надано доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі транспортним засобом та спростовували б зазначені вище пояснення ОСОБА_1 . Із письмових пояснень свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_8 вбачається, що вони не були свідками керування ОСОБА_1 автомобілем, а лише були присутні при відмові останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою рішення ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, виключає кваліфікацію його дій як порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху. Отже, вина ОСОБА_1 є недоведеною.

Враховуючи викладене суд вважає, що провадження у справі слід закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 , ч.1 п.3 ст.284 , ст. 294 КпАП України, суд

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський