Справа № 756/1001/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Рекеди С. С.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ВАБ № 332688 від 20.12.2020, який надійшов від дільничного офіцера поліції Оболонського УП ГУНП у м. Києві Листопад М. М., вбачається, що 20.12.2020 о 00:00 год. ОСОБА_1 , яка працює адміністратором ресторану «Брагі», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , допустила його діяльність, чим порушила вимоги Постанови КМУ№ 1236 від 09.12.2020 щодо встановлених правил карантину.

Особою, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що не є суб`єктом адміністративного правопорушення, згідно зі складеним адміністративним протоколом, а отже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. З цих підстави просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд установив наступне.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, даний склад адміністративного правопорушення є бланкетним, оскільки вказане адміністративне стягнення може застосовуватися лише у випадках передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить формулювання об`єктивної сторони (відповідної фабули) частини 1 статті 44-3 КУпАП, яка висунута в якості публічного обвинувачення ОСОБА_1 , а лише посилання на частину 1 статті 44-3 КУпАП, що позбавляє суд можливість перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке на думку особи, якою складено адміністративний протокол, вчинено ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи положення ст. 44-3 КУпАП варто зазначити, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, вона не є власником або директором закладу, а є лише найманим працівником. Також в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що саме на неї покладались організаційно-адміністративні повноваження по даному закладу, щодо дотримання карантинних норм. А отже, на думку суду, рішення про роботу в певний час приймає керівництво закладу (юридичною особи), яке і має нести відповідальність за вчинення дій зазначених у протоколі.

Судом встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №332688, відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не встановлено жодної особи, яка мала намір користуватись послугами, які надає ресторан, не допитано жодного свідка.

ОСОБА_1 займає в магазині посаду адміністратора ресторану та жодних організаційно-адміністративних повноважень на неї, щодо роботи закладу та дотримання в ньому карантинних норм, керівництвом не було покладено. Жодної господарської діяльності вона не здійснювала, а виконувала лише свої трудові обов`язки.

Наведений судом аналіз положень закону та наданих доказів свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 332688 від 20.12.2020, слід закрити.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 9, 44-3, 221, 247, 268, 276, 277, 278, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №332688 від 20.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко