Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4507/19 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю секретарів Велидчук І.М., Волянської О.В., Кошиль О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Баньківського В.В., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Гуртовенка Р.В., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гуртовенка Р.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, прож. АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2020 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 02 травня 2019 року о 19 год. 30 хв. в м. Житомирі по вул. І. Мазепи, 78 керував автомобілем TOYOTA CAMRI д.н.з. НОМЕР_1 виїхав на регульоване перехрестя з вул. Гоголівській на забороняючий жовтий сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем TESLA MODEL д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Гоголівській в м. Житомирі на зелений сигнал світлофору. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

На прийняте судом рішення адвокат Гуртовенко Р.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2020 року постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказує, що оскаржувана постанова є незаконна та необґрунтована винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, щодо об`єктивного, повного, всебічного та законного розгляду справи та оцінки доказів по справі.

Зазначив, що постановляючи постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, судом першої інстанції не взято до уваги пояснення правопорушника - ОСОБА_1 від 02.05.2019 року, які надано ним працівникові патрульної поліції.

Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі, і даний протокол має враховуватися як доказ при оцінці судом доказів і ухваленні рішення у справі. Однак, судом першої інстанції не спростовано висновки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а сам протокол не враховано як доказ, який має значення для розгляду справи.

Зазначив, що свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що автомобіль Toyota Camry виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, однак, суд не надав жодної належної оцінки даним показам та не спростував їх жодними іншими доказами. Вказав, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 бачили лише виїзд автомобіля Toyota Camry на перехрестя та мав перешкоду попереду у вигляді автомобіля, який здійснював маневр повороту ліворуч, проте дані світки не бачили, який сигнал світлофора був у момент виїзду автомобіля Toyota Camry на середину перехрестя після його зупинки на передньому краю перехрестя, також вони не бачили момент зіткнення та на який сигнал світлофора рухався автомобіль Tesla.

Послався на те, що висновок експертного дослідження судового експерта Косухи № 18 від 11.06.2019р. є не належним доказом, він є необґрунтованим та таким, який складено експертом всупереч вимогам Закону. Крім того, вказаний висновок проведено на підстави заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, експерт ОСОБА_6 не попереджався про кримінальну відповідальність. Даний висновок експертного дослідження не являється висновком експерта за результатами проведення судової експертизи, а Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає такого доказу, як «висновок дослідження». Також вказав, що експерт ОСОБА_7 в своєму висновку №18 від 11.06.2019р. здійснивши визначення швидкості ТЗ лише за допомогою «закону збереження швидкості руху», застосування якого потребує точних даних і являється недостовірним методом визначення швидкості, без врахування трасологічних даних (слідів пошкодження, слідів гальмування), визначив дану швидкість практично «на око», а потім застосував отримані неточні і недостовірні результати при визначенні технічної можливості уникнення зіткнення без врахування моменту настання небезпеки для руху та інших даних, виготовив завідомо неправдивий висновок, який являється необґрунтованим і таким, що не може розцінюватися судом в якості належного та допустимого доказу. Однак, вказані обставини залишені поза увагою суду.

Зазначив, що експерт Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в висновку судово-автотехнічної експертизи №1762/19-25/946/20-25 від 18.03.2020р. не маючи точних даних, про які зазначені вище, керуючись методикою не зміг надати точні відповіді на поставлені запитання. Однак, при відповіді на питання: «Чи мав технічну можливість водій автомобіля Tesla Model X днз НОМЕР_3 ОСОБА_2 уникнути зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з НОМЕР_4 шляхом застосування термінового гальмування», експерт у вказаному висновку зазначив, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з НОМЕР_4 шляхом застосування екстреного гальмування, якщо в момент виникнення небезпеки для її руху керований нею автомобіль Tesla Model X днз НОМЕР_3 знаходився на відстані менше 31...32м. від місця даного зіткнення. Вказав, що відповідно до схеми ДТП, складеної працівниками патрульної поліції, та врахувати місце зіткнення, пояснення ОСОБА_1 про те, що він після виїзду на перехрестя деякий час стояв без руху, а потім виїхав на середину перехрестя, тобто брати до уваги, що момент небезпеки для руху для водія автомобіля Tesla Model X днз НОМЕР_3 виник з моменту виїзду автомобіля Toyota Camry д.н.з НОМЕР_4 на середину перехрестя, і приймаючи дані, які зазначені в схемі ДТП, що скріплена підписами учасників ДТП, вбачається, що в даний момент відстань до місця зіткнення для автомобіля Tesla Model X днз НОМЕР_3 становила 9,80 м., що значно менше 30м.

На апеляційну скаргу адвоката Гуртовенка Р.В., адвокатом Баньківським В.В. в інтересах ОСОБА_1 подано письмові заперечення в яких він просить апеляційну скаргу адвоката Гуртовенка Р.В. залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення день, час та місці він рухався на своєму автомобілі по вул. І. Мазепи та виїхав на перехрестя з вул. Гоголівській, рухався у напрямку вулиці Київської. При цьому він загальмував, оскільки перед ним інший автомобіль виконував маневр повороту. На перехрестя він виїхав на зелене світло світлофора. Коли знаходився на перехресті та продовжив рух, в нього врізався автомобіль «Тесла». Удар був у заднє праве колесо, від удару його автомобіль розвернуло у зустрічному напрямку. При цьому який на той час був сигнал світлофору, він не знає, оскільки дублючого сигналу світлофор не мав, однак він повинен був закінчити маневр, а тому ОСОБА_2 повинна була пропустити його автомобіль. Щодо свідків він може пояснити, що працівниками поліції свідки ДТП не встановлювалися та опитувалися, у зв`язку з чим його син розмістив оголошення на мережі «Фейсбук» про можливих свідків даної ДТП, на яке відгукнулися ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які надали свої пояснення в суді, які відповідають дійсності.

Потерпіла ОСОБА_2 підтримала свої пояснення, надані в суді першої інстанції, пояснила, що у вказані день, час та місці вона рухалась на своєму автомобілі «Тесла» по вул. Гоголівській у напрямку Житнього ринку. На перехрестя з вулицею І.Мазепи виїхала на зелене світло світлофору, рухаючись з невеликою швидкістю. В цей час на перехрестя виїхав автомобіль «Тойота», який рухався у перехресному напрямку. Загальмувати вона не встигла, тому сталось зіткнення автомобілів.

За клопотанням захисника Баньківського В.В. під час апеляційного перегляду було повторно допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які підтримали свої пояснення, надані в суді першої інстанції, а також апеляційному суду пояснили наступне.

ОСОБА_8 пояснив, що в той день їхав додому з дитиною в сторону вул.Б. Тена по вул. Мануїльського. Свідком ДТП не був, проїжджав в той час, коли на перехресті стояли дві машини паралельно одна за одною. Проїхавши поблизу цих машин на зустріч їм, бачив що це Тойота чорного кольору, а перед нею на перехресті стояла ще одна машина. Він сам їхав на зелений сигнал, а тому зробив висновок, що і Тойота теж виїхала на перехрестя на зелений сигнал. Такі ж пояснення надавав і в суді першої інстанції. Проїхав перехрестя, а ці машини залишилися позаду. Через декілька секунд почув позаду себе удар, в дзеркало заднього виду побачив, що сталася ДТП. Точно не пам`ятає, чи стояла ОСОБА_9 , чи рухалась на перехрестя. Ці два автомобіля (Тойота та машина попереду неї) точно виїхали на перехрестя на зелений сигнал світлофору. Він з`явився в суд, оскільки на фейзбуці було оголошення про можливих свідків ДТП, Він подзвонив по телефону, який був зазначений в оголошенні, і син ОСОБА_1 попросив його дати свідчення в суді, що він і зробив.

ОСОБА_5 пояснила, що з учасниками ДТП не знайома. 02.05.2020 року йшла з роботи по вул. Гоголівській. Переходила дорогу по І. Мазепи, йшла вперед на вулицю Східну на червоний сигнал світлофору оскільки поспішала на зустріч. Перед нею проїхав автомобіль з вулиці Київській по І. Мазепи зеленого кольору. Вона подивилась, чи не має в неї інших перешкод, переходила дорогу на червоне світло. Автомобілі рухались в бік Київської, останній автомобіль був чорного кольору, пропустивши їх, швидко перейшла та через декілька секунд почула звук удару. ОСОБА_10 автомобіль був розвернутий в іншу сторону по відношенню свого руху, подивилася, побачила, що з нього вийшов чоловік та пішла далі.

За клопотанням захисника Гуртовенка Р.М. під час апеляційного перегляду в якості свідків допитані ОСОБА_3 , ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що з учасниками ДТП не знайомий. Їхав по вул. Мазепи та мав повертати на Гоголівську. В нього горіло червоне світло світлофору і зелена стрілка праворуч. Пропускав автомобіль Тесла в цей момент їхала на червоне світло Тойота, та сталася ДТП. Він також їхав разом з ними. ТДП бачив безпосередньо. Біля його автомобіля трохи позаду в тому ж напрямку рухався ще один автомобіль. На питання захисника, чому тоді Тойота, яку розвернуло від удару та викинуло відкинуло на те, місце де повинен би був бути автомобіль, про який говорить свідок, останній пояснити нічого не зміг Свідок також пояснив, що потім відразу поїхав, але залишив номер телефону водію ОСОБА_9 . Тойота їхала десь 50-60км/год. На червоне світло. Тесла десь так само 50-60км/год. Чи змінювали вони швидкість, сказати не може ОСОБА_12 розвернуло, бо удар був в задні двері, та вона зупинилася поза межами перехрестя на його полосі, як зазначено в схемі. Безпосередньо бачив, як Тойота виїхала на перехрестя без зупинки, прямо попереду неї автомобілів не було.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що з учасниками ДТП не знайомий та не перебуває з ними в неприязних відносинах. Знаходився біля своєї машини 50 метрів від перехрестя та почув звук удару. Повернувся та побачив, що зіткнулося два автомобіля. Автомобіль Тойоту розвернуло. Подивився на світлофор та побачив, що для автомобіля Тесла горіло зелене світло. Поки він йшов до місця ДТП, продовжував горіти зелений сигнал для ОСОБА_9 .Водій автомобіля Тайота підійшов до водія автомобіля ОСОБА_9 та сказав, що він винен в даній ДТП. В подальшому він (свідок)надав номер телефону для надання пояснень в майбутньому , якщо це буде необхідно. Працівники поліції його не опитували..

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_13 , ОСОБА_1 та його захисника Баньківського В.В., допитавши свідків та дослідивши матеріали справи та документи, додані до апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі питання проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Висновок суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, за змістом ст.124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку особа обвинувачується в порушенні п.8.7.3. ґ Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення вимог п.8.7.3. ґ ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Згідно п.8.7.3. ґ Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Судовий розгляд справи повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Так, розглядаючи справу, суд першої інстанції всебічно та повно встановив обставини справи, безпосередньо у судовому засіданні дослідив надані докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії від БД№050195 від 02 травня 2019р., складений відносно ОСОБА_1 , схему до протоколу огляду місця даної дорожньо-транспортної пригоди від 02.05.2019р., письмові та усні надані під час розгляду справи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , також допитано в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 . Також судом першої інстанції досліджені висновок судово автотехнічної експертизи №1762/19-25/946/20-25 від 18.03.2020 та висновок експертного дослідження №18 від 11.06.2019 року, допитані експерти, які робили вказані дослідження.

Вказаним доказам суд дав належну правову оцінку у їх сукупності та дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. за обставин, викладених в протоколі.

Повторно опитавши під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що покази ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спірними та взаємовиключними, як покази свідків з кожної із сторін учасників ДТП.

Так, покази ОСОБА_1 , підтверджені свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_5 , які вказали що автомобіль TOYOTA Camry на перехрестя в`їхав на дозволений зелений сигнал світлофора та спереду мав перешкоду для руху, автомобіль який здійснював маневр розвороту, повороту на ліво.

Свідок ОСОБА_14 , допитаний в суді першої інстанції, спростував покази ОСОБА_2 в тій частині, що автомобіль TOYOTA Camry їхав на великій швидкості з її слів 50 км/год., вказавши, що обидва автомобіля їхали з однаковою невеликою швидкістю.

Крім того покази ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 в тій частині, що автомобіль TOYOTA Camry їхав на великій швидкості з їх слів 50 км/год., повністю спростовані показами експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_17 які вказали що зупиночний шлях за такої швидкості мав бути рівний 14 метрів, а не 6 метрів на які перемістився автомобіль TOYOTA Camry, в заносі якого колеса створювали гальмівний момент, що дозволяє розрахувати його швидкість в момент зіткнення.

Вказана обставина спростовує покази ОСОБА_2 , яка вказує що швидкість її автомобіля перед зіткненням дорівнювала 15-20 км/год, та спростовує покази свідка ОСОБА_18 , який вказав, що обидва автомобіля їхали з однаковою невеликою швидкістю.

Разом з тим свідок ОСОБА_19 спростовує покази ОСОБА_2 в частині розташування її в момент виїзду на перехрестя. Вказує, що він рухався пішки по вул. Гоголівській в сторону Житнього ринка і за 10 метрів до світлофора його обігнав автомобіль TESLA Model X, в цей же час на перехрестя виїхав автомобіль TOYOTA, і між автомобілями на перехресті відбулось зіткнення.

Крім того вказаний свідок ставить під сумнів покази свідка ОСОБА_3 , що він є свідком зазначеної пригоди, оскільки в момент зіткнення він знаходився в автомобілі перед перехрестям та мав намір здійснити маневр повороту з вул. Івана Мазепи на вул. Гоголівську, і пропускав автомобіль TESLA. Інших автомобілів на перехресті та перед ним під час зіткнення не було.

Свідок ОСОБА_11 вказав, що самої пригоди не бачив. Почув звук удару та повернувшись побачив наслідки ДТП, однак при цьому зазначає, що для ОСОБА_2 горів зелений сигнал світлофору, з чого робить висновок про те, що для ОСОБА_1 світлофор був червоним. Разом з тим виїзду автомобілів на перехрестя вказаний свідок не бачив.

За таких обставин покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , та потерпілої ОСОБА_2 містять суттєві розбіжності, є суперечливими по відношенню один до одного та обставинам справи. Крім того покази вказаних осіб в своїй сукупності також є категорично протилежними показами ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_5 …..

При цьому, враховуючи те, що працівниками поліції при фіксації обставин ДТП та правопорушення ОСОБА_1 свідки взагалі не встановлювалися, а вони були запрошені самими учасниками ДТП, їх покази іншими доказами, долученими до протоколу та в ході судового розгляду справи, не підтверджуються і не спростовуються, суд, в тому числі і апеляційний, позбавлений можливості при їх оцінці зробити висновок про перевагу одних показів над іншими. Усунути суперечності, наведені вище, в тому числі і шляхом проведення відповідної експертизи за призначенням суду та експертного дослідження, проведеного на підставі заяви потерпілої, також не представилося за можливе.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що докази наявні в матеріалах справи та досліджені під час розгляду справи, поза розумним сумнівом не підтверджують обставин, зазначених в протоколі, тобто, що ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Крім того, працівники поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, врахували лише покази учасників ДТП, які є спірними. Незважаючи на наявність свідків, які за словами ОСОБА_2 надали контактні номери телефонів, з незрозумілої причини не встановли вказаних осіб, не відібрали в них пояснення та не врахували зазначені пояснення при встановлені обставин ДТП і вирішення питання про винність конкретних осіб в ній. Крім того не зрозуміло, на підставі яких доказів, пояснень, тощо працівники поліції зробили висновки, що саме ОСОБА_1 виїхав на жовтий сигнал світлофору. Самі учасники ДТП такого не стверджували, схема ДТП не може бути належним доказом зазначеної обставини, інших доказів на підтвердження цьому матеріали справ не містять, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду адміністративної справи.

При цьому апеляційний суд зазначає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що висновок експертного дослідження №18 від 11.06.2019 року не є доказом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що як висновок судово автотехнічної експертизи №1762/19-25/946/20-25 від 18.03.2020, так і висновок експертного дослідження №18 від 11.06.2019 року не дають однозначної відповіді, що саме дії ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. В справах про визнання вини в ДТП особи доказом є висновок експерта, спеціаліста, оскільки для здійснення відповідних висновків про винність особи необхідні спеціальні знання, які наявні у зазначених спеціалістів (експертів). Як вбачається з матеріалів справи, ні висновок судово автотехнічної експертизи, ні висновок експертного дослідження не мають однозначних твердження про винуватість ОСОБА_1 у ДТП.

Крім того навіть враховуючи пояснення учасників ДТП, на підставі яких фактично і було встановлено винуватість саме ОСОБА_1 у ДТП, вбачається незрозумілим, з чого ними зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 виїхав на перехрестя саме на жовтий сигнал світлофора, чим порушив саме п. 8.7.3 г ПДР України, що на думку апеляційного суду не знайшло однозначного підтвердження наявними в матеріалах справи доказами. При цьому суд не може виходити за межі пред`явленого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та обсягу його обставин, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, як не вправі і встановлювати нові обставини такого правопорушення та покладати їх в основу рішення про визнання особи винною.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8,9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Зазначені положення цілком можливо та необхідно застосовувати і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, оскільки стороною обвинувачення у вчиненні правопорушення в даних справах також виступає держава в особі відповідних правоохоронних органів, наділених правом звинувачувати у вчиненні правопорушення та обов`язком доводити вину особи у його вчиненні.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дійшов вірного висновку про недоведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду, а тому апеляційна скарга адвоката Гуртовенка Р.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду повинна бути залишена без змін.

При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що вина ОСОБА_1 не доведена в ході розгляду саме даної справи про адміністративне правопорушення, що не виключає можливості встановлення відповідних обставин ДТП та винуватості в ній відповідних осіб під час судового розгляду в іншому порядку, наприклад в порядку цивільного судочинства із наданням додаткових доказів щодо предмету спору.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Гуртовенка Р.В. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: