Справа №705/579/21
3/705/499/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2021 Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Держави Ізраїль, проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №158522 від 22.01.2021, ОСОБА_2 22.01.2021 о 15 годині 57 хвилин в м. Умань по вул.Пушкіна,22, керуючи автомобілем SMART MC д.н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (В), чим порушив вимоги п.2.1 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя приходить до наступного.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписано також і цими особами. Також, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

При ознайомленні з матеріалами справи суддею встановлено, що в супереч вимог ст. ст. 251, 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, що складений працівником поліції відносно ОСОБА_1 , не вірно вказано ім`я порушника, оскільки відповідно до копії документа, яким було встановлено особу (паспорта громадянина Ізраїля НОМЕР_2 від 26.10.2016 ) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 статті 13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Згідно ст.16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до ст.270 КУпАП законний представник особа, яка представляє інтереси неповнолітнього або особи, що через свої фізичні або психічні вади не може сама здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Загальними положеннями КУпАП не передбачено порядку залучення законного представника особі, яка є неповнолітньою, під час вчинення процесуальних дій, тому суддя вважає, що при вирішенні цього питання необхідно застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права, а саме в даному випадку застосувати ст. 44 КПК України.

У відповідності до окремої думки, висловленої суддями Верховного Суду України в постанові від 24.07.2015 року у справі 5-7кс15, до відносин у справах про адміністративне правопорушення можуть бути застосовані норми КПК, виходячи із загальних засад кримінального провадження ст.7 КПК України та ст.9 КПК «Законність» і рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, де «Суд зазначає, що Уряд визнав карну кримінально-правову суть Кодексу про адміністративні правопорушення та його карний кримінально-правовий характер» (п.17, п.21).

Згідно положень ч.1 ст.44 КПК України, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній, то до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник.

Ст.268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких така особа має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Згідно ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06.11.2015, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Відповідно до протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є громадянином іншої країни - Ізраїлю, однак, у протоколі не вказані дані про те, чи дана особа володіє українською мовою, а у разі якщо така особа не володіє українською мовою, доказів на підтвердження факту залучення перекладача чи відмову правопорушником від його участі під час складання протоколу. Відомостей, про те що копія протоколу та процесуальні права надані особі в перекладі на зрозумілу йому мову, в матеріалах справи не має.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неповнолітній. Однак, зі змісту протоколу та доданих до нього письмових документів зрозуміло, що він був складений без присутності батьків чи законного представника неповнолітнього правопорушника. Доказів, які б свідчили, що працівниками поліції були здійснені заходи для встановлення осіб, які б могли бути батьками чи законними представниками неповнолітнього до протоколу не додано.

Таким чином, складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно іноземця, який є неповнолітнім, без залучення перекладача та законного представника, грубо порушує його право на захист.

Судом встановлено порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині :

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Вказані недоліки допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу, позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення. Таким чином, надані до суду матеріали унеможливлюють прийняття законного, обґрунтованого та мотивованого рішення у справі.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.126 КУпАП з доданими до нього матеріалами до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255, 256, 283,284-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ч.2 ст.126 КУпАП провернути до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Піньковський