04.02.2021 Справа № 337/5610/20
Провадження № 3/337/210/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжі адміністративний протокол Хортицького ВП ДВП УПП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.. 173-2 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и т и:

У відношенні ОСОБА_1 складений протокол про те, що вона 25.11.2020 року перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , порушила умови ТЗП АА № 186747 у пункті заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою, а саме висловлювалася словами образи.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (обєкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З протоколу ВАБ № 024983 від 25.11.2021 року вбачається, що перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , порушила умови ТЗП АА № 186747 у пункті заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою, а саме висловлювалася словами образи.

До протоколу долучені: терміновий заборонний припис стосовно кривдника АА № 186747 від 24.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 заборонено на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати с постраждалою особою; довідка 102 про домашнє насилля, згідно якої ОСОБА_2 25.11.2020 року, о 18-14 годині звернулася на службу 102 та повідомила, що за адресою: АДРЕСА_1 , бешкетує сестра; довідка 102 про домашнє насилля, згідно якої ОСОБА_2 25.11.2020 року, о 19-17 годині повторно звернулася на 102 та просить поквапитися; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_2 просить ОВД прийняти мери до її сестри ОСОБА_1 , яка 24.11.2020 року хватала її за волосся, погрожувала фізичною розправою налякала дитину; поясненнями ОСОБА_2 від 25.11.2020 року, де зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 24.11.2020 року виник конфлікт з сестрою ОСОБА_1 на підґрунті неприязні, щодо поділу майна, Викликала поліцію, був виданий терміновий заборонний припис на п`ять діб. 25.11.2020 року, знов виник конфлікт, та працівниками поліції складений протокол за порушення ТЗП, рапорт дільничного, згідно якого він провів профілактичну бесіду, але не зазначив з ким саме.

В адміністративному протоколі зазначено, що був здійснений відеозапис подій, але до матеріалів справи наданих суду він не долучений. Інших доказів провини ОСОБА_1 суду не надано.

Так, ст. 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь".

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися до кримінальним цілей, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Оцінюючи всі докази, додані до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адмінправопрорушення не доведена поза розумним сумнівом.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, вищевказане, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.