ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Чепігі Н.В.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Башкірової Ю.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Башкірової Ю.Г. на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.,

в с т а н о в и л а :

згідно постанови судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 08.11.2020 року приблизно о 03 годині 17 хвилин, керуючи автомобілем «Nissan X-Trail» реєстраційний номер НОМЕР_1 поблизу будинку №32 по пр. Будівельників в Приморському районі м.Маріуполя з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager-Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу, та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_1 - адвокат Башкірова Ю.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення не прийнято до уваги її клопотання щодо повернення протоколу на доопрацювання, з посиланням на певну кількість порушень.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно її підзахисного є неналежним доказом, оскільки в ньому незрозуміло викладено суть порушення, від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві, з огляду на положення ст.266 КУпАП.

Вказує на те, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння повинен проводитися з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В порушення зазначених вимог, поліцейський не надав водію ОСОБА_1 направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а лише повідомив, що водій повинен пройти огляд лише у присутності працівників поліції.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Крім того, наголошує, що апелянт не порушував п.2.5. ПДР, оскільки не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Зазначена норма передбачає, що водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин на вимогу працівника міліції.

Згідно з протоколом ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння працівниками патрульної поліці, що суперечить п.2.5 ПДР України та відповідно виключає в його діях порушення даного пункту.

Також посилається на те, що при наявності суперечливих показань свідків, суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Заслухавши адвоката Башкірову Ю.Г., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Статтями 245, 278, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, за його ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №402815 від 08.11.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5), в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджуються між собою та відеозаписом.

Отже, сам факт відмови від проведення тесту за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Судом не приймаються до уваги пояснення сторони захисту, дані в судовому засіданні, відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом на момент зупинки, оскільки це спростовується матеріалами справи, а саме постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, з яким ОСОБА_1 погодився та поставив особистий підпис, як водій транспортного засобу (а.с.4).

Відповідно до п.2.5 ПДР України (в редакції Постанови КМ № 161 від 22.03.2017) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не порушувався п.2.5 ПДР України, оскільки пройти огляд на стан сп`яніння йому запропонував працівник патрульної поліції, а не працівник міліції.

Також, апеляційний суд критично ставиться до тверджень захисника Башкірової Ю.Г. відносно того, що поліцейськими не надано водію ОСОБА_1 направлення на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, оскільки відповідно до Наказу МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року про затвердження Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», форма направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я заповнюється поліцейським у разі згоди на проведення водія такого огляду.

У зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 від будь-якого з видів огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд не повинно було надаватись.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Башкірової Ю.Г. залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 січня 2020 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М. Свіягіна