Справа № 567/1503/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Острозького районного суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №756595 від 27.10.2021 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП при наступних обставинах - 27.10.2021 р. о 15 год. 50 хв. в м.Острог по проспекту Незалежності, 2 в магазині «35» ОСОБА_1 порушила правила щодо карантину людей, а саме здійснювала діяльність у магазині та обслуговувала людей без негативного результату тесту Covid-19 або внутрішнього чи міжнародного сертифікату, що підтверджує вакцинацію від Covid-19, чим порушила п.3-3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, в поданій до суду заяві представник ОСОБА_1 - адвокат Манзюк Т.Ю. просив розгляд справи здйснювати у їх відсутності. У наданих суду письмових поясненнях просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, оскільки не зареєстрована як фізична особа-підприємець та не здійснює господарської діяльності у приміщенні магазину «35» в АДРЕСА_3 та право користування вищевказаним приміщенням згідно договору оренди від 01.01.2021 р. належить ФОП ОСОБА_2 . Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення у приміщенні магазину не складався та останній був складений у її відсутності та переданий в подальшому засобами поштового зв`язку. Окрім того, покликається на те, що діями ОСОБА_1 не було спричинено будь-якої шкоди іншим громадянам та за відсутності обтяжуючих обставин вона на підставі ст.22 КУпАП може бути звільнена від адміністративної відповідальності з оголошенням їй усного зауваження. Окрім того, з посиланням на норми КАС України просив вирішити питання про стягнення з ГУНП в Рівненській області судових витрат у розмірі 3000 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

При вирішенні справи про адміністративне правопорушення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП має бланкетний (відсилочний) характер, тобто дана норма не містить чітких правил поведінки, а для розкриття їх змісту відсилає до інших законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, якими передбачено конкретні правила щодо карантину людей.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення пункту 3-3 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р.

Згідно вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 р. (з урахуванням наступних змін) на усій території України установлено з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. карантин.

Відповідно до пункту 3-3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р. (в редакції, яка діяла станом на дату складання протоколу 27.10.2021 р.), порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , передбачено умови за наявності яких на певній території регіону встановлюється «Червоний» рівень епідемічної небезпеки.

Судом встановлено, що суть порушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, стосується порушення правила щодо карантину людей в частині здійснення діяльності у магазині та обслуговування людей без відповідного документа, який підтверджує негативний результат тестування на COVID-19 або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу, яке проведене не більш як за 72 год. до здійснення заходу, або без документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації тощо, однак норма підзаконного нормативно-правового акту порушення якої на думку особи, яка складала протокол, допустила ОСОБА_1 , не передбачає будь-яких заборон та не встановлює для громадян будь-якого обов`язку щодо дотримання правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

З досліджених доказів судом не було встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання в розумінні чинного законодавства, як і не встановлено здійснення нею господарської діяльності у приміщення магазину «35», що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , позаяк з договору оренди від 01.01.2021 р. було встановлено, що вищевказане приміщення площею 36 кв.м. орендує ФОП ОСОБА_3 для здійснення торгівельної діяльності.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу. Та відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП протоколи мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Разом з тим, як встановлено судом, працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, вказаних вище вимог закону в повній мірі виконано не було, не наведено достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення в частині порушення правил щодо карантину людей.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В матеріалах справи на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, міститься протокол про адміністративне правопорушення, та в ході судового розгляду не було здобуто достатніх та переконливих доказів на підтвердження обставин, наведених у такому протоколі.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 карантинних правил, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вимога представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Манзюка Т.Ю. про стягнення з ГУНП в Рівненській області судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки не грунтується на вимогах чинного законодавства та вирішення такого питання не є предметом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов : 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Положеннями статті 283 КУпАП чітко визначений зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення та останні не передбачають можливості вирішення питання розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.