ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Непомнящий Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 348320, 17.11.2020 року о 16 год. 05 хв., в м. Запоріжжя, по бул. Шевченка, 66, було зупинено МТЗ РУТА А 0483, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який за маршрутом № 73, здійснював перевезення пасажирів в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, а саме на 7 пасажирів більше ніж передбачено технічною характеристикою ТЗ визначеною в реєстраційному документі, чим порушив п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.
В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Непомнящий Я.В. просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Надав суду усні заперечення на протокол.
Вислухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.
Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.
Відповідно до п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ№ 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених проти епідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а також не були відібрані письмові пояснення у осіб, які знаходилися в ТМЗ та які б підтвердили вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст. 44-3 КУпАП, а саме, факт перевезення в салоні ТМЗ більше дозволеної кількості пасажирів, що суперечить положенню ст. 256 КУпАП.
Матеріали справи не містить даних щодо технічної характеристики транспортного засобу, визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, із зазначенням кількості місць для сидіння пасажирів у даному транспортному засобі. Отже, за наявними матеріалами не можливо встановити факту перевищення кількості пасажирів в МТЗ, відповідно до кількості місць для сидіння.
Також матеріали не містить письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не вбачається, що останньому було надано можливість пояснити обставини, викладені у протоколі.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до протоколу додано рапорт т.в.о. заступника командира роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області та DVD-R диск.
З оглянутого відеоматеріалу, який додано до протоколу, судом не встановлено даних, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.
Із дослідженого судом вказаного диска відеофіксації не можливо встановити конкретну кількість пасажирів наявну у транспортному засобі, ким саме перераховувалися пасажири та яким чином, технічну характеристику транспортного засобу, та кількість пасажирів, яка дозволена для перевезення технічною характеристикою транспортного засобу.
Враховуючи, що долучений до матеріалів справи відеофайл не містить даних, які б відображували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на переконання суду, такий доказ є сумнівним та не підтверджує наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).
Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.
Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, матеріали справи не містять.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За вище викладених обставин, суддя приходить до висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров