ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1386/21

3/609/665/2021

07 грудня 2021 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли із ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності постановою суду від 11.03.2020 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.184 КУпАП, постановою від 06.07.2020 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.184 КУпАП, постановою суду від 29 жовтня 2020 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.184 КУпАП, постановою суду від 29.06.2021 р. за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.184 КУпАП

за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за ч. 2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476885 від 27 вересня 2021 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 25.09.2021 року о 23 годині 00 хвилин вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3 , яке виражалось у висловлюванні в їх сторону нецензурною лексикою, вчиненні суперечки, своїми діями ОСОБА_1 міг спричинити шкоду психічному здоров`ю дочки та дружини, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №476883 від 27 вересня 2021 року вбачається, що 25.09.2021 о 23 годині 00 хвилин за спільним місцем проживання гр. ОСОБА_1 не вжив заходів щодо виконання батьківських обов`язків відносно дочки ОСОБА_3 , яке виражалось в тому, що він висловлювався в сторону дитини нецензурними словами, внаслідок чого дочка була вимушена піти з дому до бабусі, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП, ч. 2 ст.184 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476885 від 27 вересня 2021 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №476883 від 27 вересня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від 27 вересня 2021 року.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за ухилення ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тягне за собою відповідальність у виді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи слідує, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дочки ОСОБА_3 , яке полягало у виражанні останнього нецензурними словами в сторону доньки, внаслідок чого, будучи неповнолітньою дитиною, у нічний час 25.09.2021 року о 23 год. 00 хв. вона пішла з дому, без супрводу дорослих.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї- форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Скоєння ОСОБА_1 правопорушень відносно доньки ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є всі ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, характеризуючі дані, які є виключно негативними, ступінь вини, майновий стан правопорушника, а саме малозабезпеченість родини та запобігання вчинення нових правопорушень, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт, із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одночасно слід зазначити, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476885 від 27 вересня 2021 року , 25.09.2021 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру також відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

Суд не може погодитись із даними твердженнями зазначеними у протоколі та не вбачає вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно дружини, оскільки як вбачається із пояснень від 27.09.2021 року, долучених до матеріалів справи, між ними виникла суперечка, оскільки останні знаходились в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини свідчить про наявність конфлікту між сторонами, та не підтверджують факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 13, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що посвідчується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 14.06.2018 року, суд приходить до висновку, про доцільність звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 173-2, 184, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а саме: справу №609/1386/21, провадження №3/609/665/2021, яка кваліфікується за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та справу №609/1387/21, провадження №3/609/666/2021, яка кваліфікується за ч. 2 ст. 184 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №609/1386/21, номер провадження №3/609/665/2021.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 184 КУпАП та призначити йому стягнення:

- за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - у виді громадських робіт строком на 60 годин;

- за ч. 2 ст. 184 КУпАП - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

На основі ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 стягнення у виді громадських робіт строком на 60 годин.

На підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області на протязі 10 діб з дня винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Суддя: М. В. Харлан