ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Котович Ю.В., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Котович Ю.В. на постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_1 , визнаний винним в тому, що 10.10.2021 року, о 22 год. 50 хв., керував автомобілем марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак « НОМЕР_1 », по вул. Сторожучківський Шлях в м. Чернівці, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагували на світло, поведінка, яка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду захисник Котович Ю.В., діюча в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку із діями ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності, посилаючись на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, в протоколі про адміністративне правопорушення не ЄУНСС: 726/1734/21 Головуючий у 1 інстанції: Проскурняк І.Г.

НП: 33/822/659/21 Суддя-доповідач: Давній В.П. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

вказано де саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням ст. 266 КУпАП, зокрема, працівники поліції під час його проведення не направляли його до медичного закладу, не зачитували та не надавали йому таке направлення.

Також зазначає, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки хворів на коронавірусну хворобу «Ковід-19» і не розумів коли та яким чином буде проходити такий огляд.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Котович Ю.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувавши постанову районного суду, з підстав наведених в ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними й розглянутими у судовому засіданні доказами.

Так, диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Із протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. № 1) вбачається, що ОСОБА_1 , 10.10.2021 року, о 22 год. 50 хв., в порушення п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак « НОМЕР_1 », по вул. Сторожучківський Шлях в м. Чернівці, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагували на світло, поведінка, яка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений та підписаний уповноваженою особою, а також ОСОБА_1 , жодних зауважень від правопорушника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та решти матеріалів не надходило.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З направлення на огляд ОСОБА_1 до КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а. с. № 2) видно, що останній з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло) від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських (а. с. № 5) вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 підставу зупинки його автомобіля, після виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння працівник поліції двічі пропонував пройти огляд у лікаря-нарколога, на що останній двічі відмовився, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно останнього працівник поліції роз`яснив йому зміст та суть протоколу, вручив його копію та видав тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Крім цього, з вказаних відеозаписів вбачається, що під час огляду особистих речей ОСОБА_1 у пачках від сигарет працівниками поліції було виявлено вміст підозрілої речовини. Коли поліцейський запитав, що в пачці «фєн» чи «трава», останній відповів «фєн». Після чого було викликано слідчо-оперативну групу та продовжено оформлення решти процесуальних документів (файл №, 13.00 хвилина звукозапису).

Вищенаведене повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника Котович Ю.В., що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 без повідомлення про причини такої зупинки, пояснення ОСОБА_1 , що його не направляли на огляд до медичного закладу, не надали йому копію направлення та не ознайомили з його змістом, огляд був проведений з порушенням законодавства, а тому апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними і розцінює їх, як спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення і вважає їх необґрунтованими.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 в момент зупинки був хворий на «Ковід-19» і не розумів, яким чином він має проходити такий огляд наражаючи на небезпеку оточуючих та те, що він діяв у стані крайньої необхідності, то слід зазначити наступне.

Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, за положеннями цієї норми, об`єктами захисту від небезпеки є державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, установлений порядок управління, а стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях.

Апеляційний суд бере до уваги, що в момент події ОСОБА_1 хворів на «Ковід-19», однак він мав реальну можливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте відмовився від такого проходження, також суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 діяння, не може вважатись таким, що вчинене останнім в стані крайньої необхідності в розумінні ст. 18 КУпАП, з його дій жодної небезпеки у момент події не вбачається, небезпека щодо оточуючих, за вказаних ним обставин, могла бути усунута іншими засобами, які не пов`язані із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам, а працівники поліції були у захисних масках та з їх слів щеплені від коронавірусної хвороби.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновки районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер».

Таким чином, аналізуючи зазначені вище докази в їх сукупності, приходжу до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 130, 245, 280. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Котович Ю.В., залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького апеляційного суду [підпис] В.П. Давній