Справа № 583/4605/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Якубович В.В.,

за участю особи що притягається ОСОБА_1 ,

захисника, адвоката Діброви К.Ю.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що не працює, що проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 03.11.2021 року о 17.10 годині знаходячись в м. Охтирка по вул. Сумській, 145, керував автомобілем ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, від продуву газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України.

У підтвердження винуватості водія у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення до протоколу від 03.11.2021 року серії ДПР 18 №173547 також було додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак сп`яніння та додано відеозапис.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі не визнав, вказавши на істотне порушення його прав при складанні адміністративного протоколу та відсутність доказів про те, що він керував автомобілем на момент його зупинки поліцейськими. Насправді до дому його підвіз кум, який на даний момент помер, транспортним засобом він не керував. Авто стояло безпосередньо перед воротами до його будинку вже на протязі 3-4 хв. до того, як до нього під`їхало поліцейське авто, він саме шукав телефон, щоб попрохати дружину загнати його у двір.

Як додатково зазначив захисник, зафіксоване відео не є безперервним та на ньому не зафіксовано, те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Просив звернути увагу на те, що із самих файлів не є зрозумілим на який пристрій відбувалась фіксація (не виключено, що на особистий мобільний поліцейського) та на дату створення файлу, яка не відповідає даті зазначеній у протоколі. Вказав про відсутність достатніх доказів, які б доводили факт порушення зазначеного у протоколі.

Згідно з ст. 245 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Статтями 251, 280 КпАП України, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного:

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому, у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

П. 2 глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно до їх завершення.

Згідно наданого відео вбачається, що воно є не безперервним, на ньому не зафіксовано факт керування транспортним засобом, і що саме ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у яких виникла підозра щодо перебування останнього у стані сп`яніння, відео знімалось на невідомий пристрій. Доказів того, що відео знімалось на службовий реєстратор поліцейських матеріали справи не містять.

З огляду на викладене вказане відео не можна вважати допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 умисних дій, направлених на порушення ПДР, а саме керування транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Встановлено, що через відсутність безперервного відеозапису даної події матеріалами не спростоване твердження водія про те, що він не керував транспортним засобом, приходжу до висновку про те, що поза розумним сумнівом дані пояснення матеріалами справи не спростовані.

Отже, оскільки належних та достатніх доказів того, що саме ОСОБА_1 того вечора керував транспортним засобом не надано, а сам лише протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено про це, не є достатнім доказом, приходжу висновку про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Тому відповідно до ч. 1, п. 1, ст. 247 КпАП України, провадження у даній частині підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 ч. 1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко