КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/4804/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л. на постанову Солом`янського районного суду м.Києва від 13 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №1283/10000/21 від 07.07.2021 року грошові кошти в розмірі 5000 євро, - повернуто ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник Київської митниці Держмитслужби Король Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати як незаконну та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн., з конфіскацією грошових коштів у сумі 5000 євро.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не застосував до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді конфіскації майна, яке згідно санкції ст.471 МК України є обов`язковим.

Вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не встановив рівень майнового становища порушника, не оцінив його щорічний прибуток, джерело доходів, рівень витрат, не зазначив факт наявності на утриманні малолітніх дітей, не взяв до уваги те, що правопорушник не позбавлений можливості продовжувати отримувати певний прибуток в результаті систематичної трудової діяльності, що вказує на передчасність висновків суду про покладання індивідуального надмірного тягаря на громадянина ОСОБА_1 в результаті конфіскації предметів правопорушення.

Захисником Кобилецьким О.І. в інтересах ОСОБА_1 було подано заперечення на апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби, в якому він просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Келеберденка В.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника Кобилецького О.І. в інтересах ОСОБА_1 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав рішення судді законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 07.07.2021 о 16 год. 55 хв. для проходження митного контролюв зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст.366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. В подальшому працівниками митниці було з`ясовано, що ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України готівку в розмірі 15000 євро, без ознак приховування, що перевищує дозволену до ввозу в еквіваленті 10000 євро.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», порушив встановлений ст.366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та застосував до нього стягнення виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Разом з цим, суддя визнав за можливе не призначати йому додаткове стягнення у виді конфіскації іноземної валюти в сумі 5000 євро, які переміщувались через митний кордон України з порушенням встановленого порядку проходження митного контролю, мотивувавши своє рішення тим, що застосування такого додаткового стягнення порушує положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки є непропорційним, так як покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар».

Суд апеляційної інстанції погоджується з даним рішенням суду, з огляду на наступне.

Статтею 471 МК України передбачено відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Згідно приписів Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ №5 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» фізичні особи (резиденти/нерезиденти) ввозять в Україну та вивозять за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

За встановлених судом обставин ОСОБА_1 намагався перемістити на митну територію України належні йому грошові кошти в сумі 15000 євро без ознак приховування, проте в порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, за що обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.471 МК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Водночас, конфіскація суми коштів, яка перевищує дозволений для ввезення еквівалент без декларування, що у даному випадку становить 5000 євро, є надмірно суворим стягненням у порівнянні з тією шкодою, яка могла би бути завдана державі.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява компанії «Link International Exchange Company (Pvt.) Ltd.» від 06.08.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 є директором та власником 50% акцій даної компанії. Йому було виділено грошові кошти в сумі 15000 євро для відрядження в Україну в липні 2021 року, що свідчить про законність походження вказаних коштів (а.с.29,30).

Обґрунтованими є також висновки суду першої інстанції про те, що конфіскація грошових коштів у даному конкретному випадку, з урахуванням даних про особу правопорушника, є непропорційним стягненням, оскільки покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар» внаслідок порушення права на повагу до власності, гарантованого ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З наведених підстав суд апеляційної інстанції залишає постанову судді без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом`янського районного суду м.Києва від 13 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., - залишити без змін, а подану апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби, - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз