Справа № 455/5/21
Провадження № 3/455/17/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2021 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Стрілки Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01.01.2021 року о 01 годині 00 хвилин в м.Старий Самбір по вул.Л.Галицького, 83, Старосамбірського району Львівської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П..

Справу призначено до розгляду на 22.01.2021 року на 09 годину 05 хвилин.

05.01.2021 року ОСОБА_1 подав в канцелярію суду заяву, в якій просив надати йому дозвіл на ознайомлення з матеріалами справи. Того ж дня в приміщенні суду він ознайомився з матеріалами справи, здійснив ксерокопіювання документів та отримав копію диска.

22.01.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 21.01.2021 року подав в канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначив, що перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом: ГРВІ, підозра 2019 СОVID. Звернув увагу, що Рада суддів України звернулась до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін. Також Рада суддів України просить громадян утриматися від відвідин суду, якщо у них є ознаки будь-якого вірусного захворювання. Крім того, Рада суддів України рекомендувала встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку з карантинними заходами. Тому, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема учасників справи та працівників суду просив відкласти розгляд справи.

Розгляд справи відкладено на 26.01.2021 року на 09 годину 05 хвилин.

26.01.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 25.01.2021 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він з 20.01.2021 року перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом: ГРВІ, підозра на COVID (а.с.18).

Розгляд справи відкладено на 29.01.2021 року на 09 годину 00 хвилин.

29.01.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 28.01.2021 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває на амбулаторному лікуванні, а відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи відкладено на 02.02.2021 року на 12 годину 45 хвилин.

02.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 01.02.2021 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначив, що людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, він продовжує знаходитись на амбулаторному лікуванні, бажає приймати участь у розгляді справи, тому просить розгляд справи відкласти.

Розгляд справи відкладено на 05.02.2021 року на 09 годину 00 хвилин.

05.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 04.02.2021 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває на амбулаторному лікуванні.

Розгляд справи відкладено на 09.02.2021 року на 09 годину 00 хвилин.

09.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 08.02.2021 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває на амбулаторному лікуванні.

Розгляд справи відкладено на 12.02.2021 року на 09 годину 15 хвилин.

12.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 11.02.2021 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на амбулаторному лікуванні та недопущення порушення його прав на справедливий і неупереджений суд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що "При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Як вбачається з довідок, виданих Комунальним некомерційним підприємством «Ужгородського міського центрального центру первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_1 постійно перебував на амбулаторному лікуванні, відвідував лікаря за день-два до судового засідання. Крім того, особисто 21.01.2021 року, тобто за день перед судовим засіданням подав в канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, водночас, відповідно до медичної довідки із підозрою на COVID-19 вказане не завадило йому з`явитися до суду особисто. Також, з заяв, наданих ОСОБА_1 , слідує, що останній обізнаний щодо своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі давати пояснення та користуватись допомогою адвоката. Саврук А.М. зазначеними правами не скористався, до суду не з`явився, не надав суду письмових заперечень, допомогою адвоката не скористався. Також постійні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи розцінюю як намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, приходжу до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , у відповідності до положень ст. 268 КУпАП.

Крім того, участь у судовому засіданні з розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є правом, а не обов`язком особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Так, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Також згідно з п. 27 вищевказаної Постанови, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

За змістом статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з пункту восьмого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

За таких обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З відеоматеріалів, долучених до протоколу чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» в присутності двох свідків, а також від проходження такого огляду і в медичному закладі.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості. Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_1 , містять ознаки саме такого правопорушення, та його дії необхідно кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №028442 від 01.01.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом поліцейського СРПП №4 Старосамбірського ВП Самбірського відділу поліції від 01.01.2021 року, відеозаписами події 01.01.2021 року, з яких відомо, що ОСОБА_1 01.01.2021 року о 01 годині 00 хвилин в м.Старий Самбір по вул.Л.Галицького, 83, Старосамбірського району Львівської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не знаходжу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 454 гривні 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення та обрати йому стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул. Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Ю.П.Пошивак