Справа № 752/885/21
Провадження № 3/752/1518/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2021 року Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В., розглянувши матеріал, який надійшов з ВБДР УПП в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, працює водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2020 року о 10 год. 15 хв. в м. Києві по пр Лобановського, 126 водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом «Атаман» д.н.з НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом №205, в кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками т.з, чим порушив п.п. 9 п. 10 ПКМУ № 641 від 22.07.2020, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат - Макар І.І. в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнав, надав пояснення, в яких просив закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків

Частиною 1 ст. 44-3 КпАП України, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі повинна бути зазначена суть правопорушення. Інспектор поліції у протоколі зазначив, що ОСОБА_1 перевозив пасажирів, кількість яких перевищувала кількість місць, передбачену в реєстраційних документах, чим порушив п.п. 9 п. 10 ПКМУ № 641 від 22.07.2020.

При цьому, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не було додано жодних реєстраційних документів на транспортний засіб «Атаман» д.н.з НОМЕР_1 , які б свідчили про визначену кількість місць для сидіння у вказаному транспортному засобі.

Крім того, у матеріалах справи міститься чорно-біла фотографія. Однак, дана фотографія жодним чином не підтверджує обставин, хто, коли та за якою адресою знаходиться за кермом т/з, тому не містить достатніх доказів.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено свідків.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч.1 п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, відсутність в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів, дає суду підстави для висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, не підтверджена, а тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя : К.В. Машкевич