Справа № 752/621/21
Провадження № 3/752/1345/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 січня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В., розглянувши матеріал, який надійшов з УПП м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст.44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2020 року о 15 год. 13 хв., в м. Києві по пр. Науки, 4, водій ОСОБА_1 керуючи автобусом «Богдан» д.н.з НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості більшої ніж передбачено технічними характеристиками тз, чим порушив п.п. 1 п. 10, п.п. 2 п. 11 ПКМУ № 641 від 22.07.2020, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат - Герус Ю.М. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає. Крім того, захисник надав письмове пояснення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків

Частиною 1 ст. 44-3 КпАП України, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі повинна бути зазначена суть правопорушення. Інспектор поліції у протоколі зазначив, що ОСОБА_1 перевозив пасажирів кількість яких перевищувала кількості місць, передбачену в реєстраційних документах, чим порушив п.п. 1 п. 10, п.п. 2 п. 11 ПКМУ № 641 від 22.07.2020.

При цьому, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не було додано жодних реєстраційних документів на транспортний засіб «Богдан» д.н.з НОМЕР_1 , які б свідчили про встановлену кількість місць для сидіння у вказаному транспортному засобі.

Слід зазначити, що до протоколу не додано жодних інших доказів. Також, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначені свідки.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч.1 п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, відсутність в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів, є підставою для висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, не підтверджена, а тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя : К.В. Машкевич