СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника директора ПП «Базальт», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 04.11.2005, за ч.1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ №0007239 від 19.11.2021 року, гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення: під час здійснення позапланової перевірки виконання розпорядження від 22.04.2021 №076/2021 приватним підприємством «Базальт» в період з 18.11.2021 по 19.11.2021, відповідно до наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.11.2021 №848, посвідчення на проведення позапланової перевірки від 15.11.2021 №3016/34/14-21 виявлено порушення абзацу третього підпункту 1 пункту 16, пункти 9, 10, 12-15 ліцензійних умов (ПКМ України від 02.12.2015), а саме ліцензіат не забезпечив зберігання (не надано комісії) документів про прийняття на роботу водіїв, персоналу, що перевіряє технічний стан та виконує роботи з технічного обслуговування і ремонту, медичних працівників, фахівця відповідального за організацію та безпеку перевезень, а також про їхній кваліфікаційний рівень, що свідчить про невиконання розпорядження від 22.04.2021 №076/2021, відповідальність за що передбачена ч.1 абз.7 ст.7 КУпАП.

Відповідно до акту про невиконання розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 19.11.2021 №024/1/2021 встановлено, що ліцензіатом ПП «Базальт» протягом строку, установленого в розпорядженні про усунення порушень Ліцензійних умов від 22.04.2021 №076/2021 не усунуто такі порушення: ліцензіатом не забезпечено виконання зобов`язань визначених абзацом третім підпункту 1 пункту 16, пункти 9, 10, 12-15 Ліцензійних умов, а саме комісії не надано документи про прийняття на роботу водіїв, персоналу, що перевіряє технічний стан та виконує роботи з технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, медичних працівників, фахівця, відповідального за організацію та безпеку міжнародних перевезень, а також про їхній кваліфікаційний рівень (крім водіїв) - протягом строку дії ліцензії.

Гр. ОСОБА_1 будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки не повідомив. Тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у йлшл відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ №0007239 від 19.11.2021, акт про невиконання розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 19.11.2021 №024/1/2021, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП передбачає порушенням порядку проведення господарської діяльності - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Завданням Кодексу України про адміністративніправопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ч.1ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо збирання доказів, що підтверджують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, всупереч вимогам ч. 1 ст. 164 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 здійснив вказане порушення, матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення та акт.

У ч. 1 ст. 12 ГК України закріплено уніфіковане поняття господарської діяльності. Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, систематичні дії членів суспільства, їх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою, на яку покладений обов`язок забезпечити виконання ліцензійних умов. Відтак, у матеріалах справи також відсутні посадові обов`язки ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості встановити чи є він взагалі суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.8ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензіат, який одержав розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, зобов`язаний в установлений у розпорядженні строк усунути зазначені порушення та подати до органу ліцензування інформацію про виконання вимог такого розпорядження.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо невиконання ліцензіатом, а саме ПП «Базальт», розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов від 22.04.2021 №076/21, так матеріали не містять самого розпорядження та підтвердження одержання ліцензіатом зазначеного розпорядження.

Таким чином, з наданих суду доказів неможливо встановити суб`єктивну та об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважити по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність події адміністративного правопорушення означає, що діяльність (дія чи бездіяльність) особи не може розцінюватися як правопорушення, тобто відсутній сам факт правопорушення. У свою чергу, склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, 283-284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП України стосовно ОСОБА_1 , з підстав ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Войтенко