Справа 688/2931/21
№ 3/688/1069/21
Постанова

Іменем України

06 грудня 2021 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдови, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 (паспорт Республіки Молдови серії НОМЕР_1 , виданий 10.11.2017 року, посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 , видана 23.10.2018 року органом 0501),

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №486595 від 11 липня 2021 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 11 липня 2021 року о 12 год. 24 хв. по пр. Миру, 10, в м. Шепетівка Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про закриття провадження у справі у звязку з тим, що є громадянином Модови та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським не було роз`яснено йому прав та обов`язків, в тому числі право користуватися послугами перекладача, так як він не розуміє української мови, та не забезпечено реалізацію такого його права, що передбачено ст. 268 КУпАП.

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 та матеріали справи, дійшла висновку про розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч. 3 ст. 268 КУпАП,немає та закриття провадження в справі з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ст. 129 Конституції України задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в судовому процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є громадянином іншої держави, а саме Республіки Молдова, при цьому даних про те, що останній володіє державною мовою в матеріалах справи немає. Отже, працівниками поліції під час оформлення матеріалів даної адміністративної справи формально були забезпечені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження.

У даному випадку, після встановлення уповноваженою посадовою особою того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не володіє державною мовою в достатньому обсязі для свого належного та ефективного захисту, повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженоїнаказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, якими встановлено, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача, який призначається органом в провадженні якого перебуває справа.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

З дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейським ведеться провадження українською мовою, він пропонує ОСОБА_1 пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак останній заперечує, зазначаючи, що він не розуміє того, що йому говорить поліцейський, під час складення протоколу серії ДПР18 №486595 від 11 липня 2021 року перекладача працівниками поліції залучено не було. Матеріали справи містять відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не розуміє українську мову. Працівниками поліції всі процесуальні документи у справі складені саме українською мовою, чим порушено право ОСОБА_1 на захист.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа «Шабельник проти України», рішення від 19 лютого 2009 року).

У справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96, 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред`явленого йому звинувачення. Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ «Хермі проти Італії», Велика палата Європейського суду (2006) § 68).

Допущенні порушення при складанні цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та прийняття рішення по ній.

Матеріали справи, у тому числі відеозапис, не містять жодного доказу з приводу того, що в ході складання протоколу стосовно громадянина іншої держави було залучено перекладача, зафіксована відмова від послуг перекладача, особою повідомлено про володіння українською мовою, тощо.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Наявні у протоколі про адміністративне правопорушення недоліки ставлять під сумнів справедливість провадження по справі, оскільки з протоколу не вбачається, що органами поліції в повній мірі було забезпечено право особи на користування послугами перекладача, а особа відносно якої складено протокол розуміла суть правопорушення, свої права та характер процесуальних дій, які проводились під час складання протоколу, отримала переклад примірника протоколу або, що такий протокол перекладений особі і є зрозумілим.

За наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема, в частині складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено йому належним чином права та обов`язки.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, внаслідок порушення права ОСОБА_1 на перекладача судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані поліцейськими під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 247 ч.1 п. 1, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С.В. Козачук