Справа № 214/8648/20
3/214/239/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, не працюючого, маючого на утриманні двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2020 року о 08.02 год. водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Співдружності біля буд.96 в м. Кривому Розі з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, 07 грудня 2020 року о 08.30 год. водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Співдружності біля буд.96 в м. Кривому Розі, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Саксаганським відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 22 квітня 2020 року в рамках ВП 30601302.

В судове засідання ОСОБА_4 неодноразово викликався у встановленому законом порядку, однак не з`явився, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_4 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, порушник не з`явився до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_4 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, оглянувши фрагменти відеозаписів з боді-камери на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №105346 від 07 грудня 2020 року, серії ДПР18 №040192 від 07 грудня 2020 року, слідує, що 07 грудня 2020 року о 08.02 год. водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Співдружності біля буд.96 в м. Кривому Розі, а 07 грудня 2020 року о 08.30 год. по автодорозі вул. Співдружності біля буд.96 в м. Кривому Розі.

Факт керування транспортним засобом також підтверджується рапортами інспекторів ПП, оглянутими судом відеозаписами на диску DVD-R та постановою серії ЕАМ №3526125 від 07 грудня 2020 року, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП керуванням транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортним засобом. При цьому, в рамках даної справи суд не надає оцінку діям працівників поліції стосовно причин зупинки транспортного засобу, процедурі розгляду ними справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки суд розглядає справу в межах протоколів про адміністративні правопорушення з урахуванням ст.280 КУпАП.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №105346 від 07 грудня 2020 року, ознаки наркотичного сп`яніння тремтіння пальців рук, порушення мови, зіниці очей, які не реагують на світло, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_4 07 грудня 2020 року, в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надається право проведення такого огляду з обов`язковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

На відеозаписах з боді-камери на дисках DVD-R зафіксовано пред`явлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_4 огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КП «Криворізький ПНД» ДОР із попереднім роз`ясненням його процесуальних прав та наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП. При цьому, інспектором оформлено направлення на проходження огляду, від отримання якого водій відмовився. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій свідомо, добровільно відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується письмовими поясненнями останніх та зафіксовано на відеозаписах.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих правопорушень, порушенні вимог п.2.5 ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст126 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху, пов`язані із заходами спрямованими на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів, шляхом тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами боржника.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, полягає укеруванні транспортним засобом водіями, стосовно яких встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка має право на керування транспортними засобами.

Суб`єктивною стороною такого правопорушення є наявність вини у формі умислу.

Положеннями ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже,для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП необхідна наявність трьох складових: наявність відповідного тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; обізнаність правопорушника про наявність такого обмеження; свідоме порушення правопорушником встановленого щодо нього обмеження керування транспортними засобами.

Факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом марки ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 07 грудня 2020 року о 08.30 год. по автодорозі вул. Співдружності біля буд.96 в м. Кривому Розі, суд вважає доведеним проаналізованими вище доказами.

Судом також встановлено, що постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області Міщук А.Р. від 22 квітня 2020 року в рамках ВП №30601302 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-994, виданого 23 травня 2011 року Центрально - Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вказані факти та встановлені судом обставин свідчать про обізнаність ОСОБА_4 із встановленими відносно нього тимчасовими обмеженнями у праві керування транспортними засобами. Не дивлячись на складання відносно нього протоколів за ч.3 ст.126 КУпАП до вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень у грудні 2020 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пов`язаних з порушенням встановлених відносно нього обмежень на право керування транспортними засобами, він свідомо продовжив допускати порушення.

Таку поведінку ОСОБА_4 суд розцінює як свідчення триваючого умисного ігнорування ним вимог закону при дії обмеження, встановленого в порядку Закону України «Про виконавче провадження», у праві керування транспортними засобами, у зв`язку із зневажливим ставлення до виконання батьківських обов`язків, пов`язаних із сплатою аліментів.

Таким чином, під час судового розгляду знайшов підтвердження факт умисного керування ОСОБА_4 транспортним засобом при наявності у останнього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а відтак наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 КУпАП є доведеною.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось адміністративне стягнення.

Враховуючи, що правопорушення, вчинені 07 грудня 2020 року однією особою ОСОБА_4 , є окремими складами правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_4 , який від явок до суду ухилявся, та з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, систематичне вчинення аналогічних правопорушень, за які він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції, остаточно визначивши стягнення із застосуванням ст.36 КУпАПв межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП як за більш серйозне з числа вчинених, не дивлячись на те, що на момент оформлення матеріалів такого права він був позбавлений в судовому порядку, спеціальний дозвіл на право керування транспортними засобами він отримував (серії НОМЕР_3 ), що підтверджується довідками з НАІС.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не застосовує адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Однак, як визначено в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про призначення покарання» (яку суд застосовує за аналогією в силу наявної паралелі між адміністративними та кримінальними правопорушеннями в сфері забезпечення безпеки руху), позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Приймаючи рішення про застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне відступити від висновку Пленуму Верховного Суду України, викладеного в п.28 Постанови №5 від 23 грудня 2005 року, виходячи з того, що строк позбавлення ОСОБА_4 такого права згідно з попередніми постановами судів спливає раніше, тому не призначення йому такого виду стягнення при винесенні судом даної постанови не забезпечуватиме мети його застосування, визначеної ст.23 КУпАП та не матиме превентивне значення для попередження вчинення ним нових порушень, адже позбавленням права керування за результатами вирішення даної справи за ч.3 ст.130 КУпАП передбачає більш тривалий строк.

На переконання суду, таке стягнення відповідно до вимог ст.23 КУпАП буде справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення №17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-36, 40-1, 126 ч.3, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

- за ч.3 ст.126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

У відповідності до ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, кінцево визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко