ПОСТАНОВА

іменем України

"07" грудня 2021 р. смт.Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення який надійшов від т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Старобільського РУП ГУНП майора поліції Віктора Левченка відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жукравське, Старобільського району, Луганської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий органом 4450 від 25.04.2017 року, працюючого продавцем в ФОП « ОСОБА_2 » магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 року о 09 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 який працює продавцем в магазині ФОП « ОСОБА_2 » магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 здійснював торгівлю господарчим та іншим не продовольчими товаром , без сертифікату про вакцинацію, або одного зчеплення від COVID-19 чим порушив вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що жоден Закон України не передбачає пред`явленого сертифікату про вакцинацію та не позбавляє його права на працю. Дії поліцейський які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є неправомірними оскільки в них не було підстав вимагати в нього проходження вакцинації та надавати сертифікат її проходження.

В судовому засіданні були дослідженні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 637469 від 04.11.2021 року, копію паспорта та письмові пояснення самого правопорушника від 04.11.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11.11.2021 року, заперечення правопорушника. Відповідно наданого диска з відеозаписом слід прийти до висновку, що його неможливо визнавати як доказ, він процесуально ні як не оформлений та не внесений до протоколу про адміністративне правопорушення як доказ.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно до ст.62 Конституції України слід, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведеною в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом,а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 6 Конвенції «Про захистправ людиниі основоположнихсвобод» якає джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд з якої слід ,що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві,якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або -тією мірою,що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. 2. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. 3.Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має що найменше такі права: a)бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення,висунутого проти нього; b)мати часі можливості,необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Оцінюючи докази керуючись законом і правосвідомістю слід враховувати, що для притягнення до адміністративної відповідальності особу, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за «порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами».

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до вимог Закону, крім посилання на конкретну норму - зміст протоколу повинен давати чітку змогу встановити, який зовнішній прояв (об`єктивну сторону) мало відповідне адміністративного правопорушення - тобто, які конкретно дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення вчинила особа, а також у ньому має бути коректно визначено суб`єкта правопорушення - тобто особу, яка в силу закону несе відповідальність за відповідні дії.

У протоколі про адміністративне правопорушення мається посилка на Постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року однак посадовою особою не вказано конкретно на пункт частині або статтю цієї постанови які б формувались на звинуваченні яке було висунуте правопорушнику ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що протокол серії ВАБ № 637469 від 04.11.2021 року не відповідає вимогам Закону.

Отже, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, п.1 ч. 1, ст.247 п. 1, ст. 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду який розташований у м. Сєвєродонецьк, шляхом подачі скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: С. І.Чехов