Справа № 627/1139/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2021 рокусмт Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Бугаєнко І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 17.11.2021 року близько 18 год. 30 хв. вчинив сімейну сварку в АДРЕСА_2 , в ході якої образив свою дочку гр. ОСОБА_2 брутальною лайкою, чим вчинив останній психологічну невпевненість.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнні вказаного вище правопорушення визнав, пояснив, що дійсно 17.11.2021 року він вчинив сварку зі своєю падчерицею, під час якої висловлювався на її адресу нецензурними словами. Фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення не оспорює. У вичиненому щиро розкаявся, просив суд застосувати найменш обтяжливий вид адміністративного стягнення.

Згідно з п.3, п.14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення,- тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ч.2 ст. 173-2 КУпАП ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Обставини справи свідчать саме про те, що між відчимом та падчерицею стався не звичайний побутовий конфлікт, а мало місце домашнє насильство психологічного характеру з боку ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 605718 від 17.11.2021 року, заявою ОСОБА_3 від 17.11.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від 17.11.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 наданими ним в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 07.09.2021 року по справі № 627/909/21, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що вказує на вчинення ним такого правопорушення повторно, будучи підданим адміністративному стягненню останній раз за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП протягом року.

Також, факт притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності підтверджується довідкою виданою поліцейським з РПП СПД №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Рашевським О.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , суд визнає щире розкаяння.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуються характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно, ступінь його вини, майновий стан, наявність пом`якшуючої відповідальність обставини щире каяття, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення у виді громадський робіт в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2021 року 2270 грн.), що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-34, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Бугаєнко