Справа № 3/593/641/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"29" листопада 2021 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рекшин Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, проживаючого по АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №516459 від 11 листопада 2021 року вбачається, що «11.11.2021 року біля 14:00 год. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання с.Рекшин Тернопільського ухилився від виконання своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своїх дітей ОСОБА_2 , 2020 р.н., ОСОБА_2 , 2019 р.н., ОСОБА_3 , 2021 р.н. не дотримується правил гігієни в приміщеннях».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не визнав. Пояснив, що має на утриманні троє неповнолітніх дітей та проживає разом із двома особами, які є інвалідами ІІ-ї групи (брат і мати), за якими здійснює догляд. Того дня, коли працівники поліції склали протокол, його дружини не було вдома, оскільки вона кілька днів підряд їздила в місто Бережани до лікаря за наданням медичної допомоги. Йому самотужки важко було догледіти дітей і прибрати у домі. Оскільки, крім трьох маленьких дітей, він доглядає ще за двома особами з інвалідністю, а діти гралися й повитягали та порозкидали одяг із шаф, і такий безлад якраз і зафіксувала поліція. Цього ж дня все було прибрано, порушень правил гігієни у приміщеннях будинку, де проживають діти ні він, ні його дружина не допускають.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, суд прийшов до такого.

Відповідно вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказаною частиною ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто необхідною умовою наявності складу правопорушення є ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено чіткої норми закону яким передбачені обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей від виконання яких ухилився ОСОБА_1 .

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Додані до матеріалів справи фототаблиці не містять жодного посвідчувального напису до зображень, а також відомостей де, коли і ким здійснено фотографування, причетність цих фотоілюстрацій до справи. Окрім цього, у протоколі про адміністративне правпорушення відсутнє посилання на такі фототаблиці, як на доказ.

Суд констатує, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який б підтвердив факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №516459 від 11 листопада 2021 року, складеному відносно ОСОБА_1 не вказано норми закону, якою передбачені обов`язки вказаної особи, як батька щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, які б передбачали зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язки ОСОБА_1 від виконання яких останній ухилився, як особа, що притягується до адміністративної відповідальності, тобто не доведено існування складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

У даному випадку працівниками поліції не здійснено всіх необхідних дій для встановлення, з`ясування та фіксування обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а відтак згаданий протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог КУпАП і не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом (фактично містить формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення), а тому обставини, викладені в ньому, підлягають безумовній перевірці іншими доказами, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності і були належними, допустимими й достатніми у своїй сукупності та логічному взаємозв`язку.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП).

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КупАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу такого адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного

суду Тернопільської області Н.П. Німко