Провадження № 3/127/7874/21
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

про закриття справи

30 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099752 від 15 вересня 2021 року, що 14 вересня 2021 року, о 22 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, бліде обличчя, поведінка не відповідає обстановці). Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в наркологічному диспансері. Висновок № 2169, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Лисий О.В. заперечував, щодо визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та пояснив, що наркотичні засоби ОСОБА_1 не вживались, за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом та за порушення правил дорожнього руху був зупинений працівниками патрульної поліції, які посилаючись на виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що він погодився, оскільки не вживав наркотичних засобів. У закладі охорони здоров`я медичний працівник без будь-якого огляду вказав, що необхідно здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень. Проте, він пояснив, що на даний час не може надати необхідний біологічний матеріал у зв`язку з фізіологічними особливостями організму. Крім того, вказав, що медичними працівниками не було запропоновано здати будь-які інші альтернативні зразки біологічного матеріалу (кров, слину тощо). У подальшому він не зміг у зв`язку з фізіологічними особливостями організму здати сечу. Однак, після неможливості здати ним біологічний аналіз сечі, працівники поліції вказали, що розцінюють його дії як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. У подальшому працівниками поліції було складено відносно нього протокол про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча він від нього не відмовлявся, а не зміг здати сечу для проведення дослідження.

Вислухавши представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке ґрунтується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом на доведення винуватості особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вказаною вище нормою на поліцейського покладається обов`язок проводити огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів (відеозапис), а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що фіксування, з використанням спеціальних технічних засобів (відеозапис) обставин викладених у протоколі поліцейським, не здійснювалось, адже про це не зазначено в самому протоколі та такий відеозапис не надано до матеріалів справи.

Матеріали справи також не містять доказів неможливості застування поліцейським спеціальних технічних засобів (відеозапису), щодо обставин огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Натомість, при складані протоколу поліцейським було залучено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_2 повідомив, що в його присутності водій ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі. Письмових пояснень від свідка ОСОБА_3 не відбиралось, про що свідчить їх відсутність в матеріалах справи.

Також в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_4 , зі змісту яких вбачається, що 15 вересня 2021 року через службу таксі йому прийшло повідомлення забрати автомобіль гр. ОСОБА_1 та зобов`язався доставити автомобіль до місця проживання останнього.

Надаючи оцінку вказаним вище поясненням, суд зазначає про те, що вони не містять відомостей безпосереднього огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зокрема, його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відповідно дає суду підстави дійти висновку, що вказані свідки не були очевидцями такої відмови. При цьому судом не ставляться під сумнів пояснення свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що ОСОБА_1 у його присутності відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, адже це підтверджується відомостями даного протоколу.

Щодо висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 15 вересня 2021 року КНП «Центр терапії залежності «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» відносно ОСОБА_1 (далі медичний висновок), суд зазначає наступне.

Згідно вказаного вище медичного висновку ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Аналіз сечі на мультитест відмова, алкотест 0,00%.

Тобто, із вказаного медичного висновку вбачається, що медичним закладом ОСОБА_1 пропонувалось надати лише біологічний матеріал, як сеча.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив про те, що ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я медичний працівник вказав, що необхідно здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень. Проте, він пояснив, що на даний час не може надати необхідний біологічний матеріал у зв`язку з фізіологічними особливостями організму. При цьому ОСОБА_1 , запропонувавши та наполягав на проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, шляхом відбору іншого біологічного матеріалу крові, слини тощо. Однак, вказана вимога була проігнорована, у зв`язку із чим його дії було розцінено, як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Про те, що медичний огляд ОСОБА_1 проводився тривалий час, майже 2 години, підтверджується відомостями медичного висновку, зокрема дата огляду 14 вересня 2021 року о 23 год. 20 хв., а складений даний медичний висновок о 01 год. 15 хв. 15 вересня 2021 року.

Доказів, того що закладом КНП «Центр терапії залежності «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» вчинялись дії, щодо відбору у ОСОБА_1 інших біологічних матеріалів аніж сеча, та від надання яких, останній відмовився, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. В пункті 13 цього ж Розділу зазначено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього Розділу (вище зазначені).

В розумінні п. 11 зазначеної Інструкції за біологічні зразки, які не досліджуються в закладі охорони здоров`я і направляються в інший заклад для дослідження несе відповідальність закладу в якому проводився відбір.

Тобто, інструкція допускає та не забороняє проводити забір біологічних зразків в одному закладі охорони здоров`я, а досліджувати в іншому, в якому така можливість наявна.

Варто також зазначити, що сам по собі медичний висновок, в якому зазначено про відмову в проходженні медичного огляду, не може бути доказом відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки дана обставина, в силу ч. 2 ст. 266 КУпАП, має підтверджуватись у інший спосіб: технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозапис процедури медичного огляду та самої відмови ОСОБА_1 від огляду, суду не надано.

Таким чином, за відсутності відеозапису та свідків, які були б очевидцями обставин, викладених в протоколі, суд позбавлений можливості перевірити та оцінити вказані вище доводи ОСОБА_1 з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. викликає обґрунтовані сумніви, які виключають можливість визнання цього протоколу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Інших доказів, на підтвердження винуватості, а ніж які були зазначені вище, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 251, 252, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК