Справа № 163/2299/21 Провадження № 33/802/817/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.6 ст.481 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу начальника Волинської митниці Держмитслужби А.Гузя на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України, звільнений за малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, а провадження у справі - закрите.

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 04.09.2021 № 0461/20500/21, 10 липня 2021 року через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ОСОБА_1 увіз автомобіль «Ауді», німецький номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 15 липня 2021 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 04 вересня 2021 року на митному посту «Ягодин» Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

У поданій апеляції Волинська митниця ДФС просить скасувати рішення суду, постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином, про що свідчить телефонограма від 30.11.2021 (а.с.131). Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним за ч.6 ст.481 МК України із накладенням на нього стягнення у межах санкції даної статті, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положення ст.489 МК України регламентують, що при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Як вбачається з матеріалів справи, винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, стверджується протоколом про порушення митних правил, витягами з модуля «Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , службовою запискою інспектора митниці.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, правильним.

На думку апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення вказаного правопорушення, місцевий суд в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд першої інстанції врахував дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил та щиро розкаюється у вчиненому.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що транспортний засіб на цей час перебуває в пошкодженому стані, його експлуатація неможлива, а вартість відновлювального ремонту є значною (а.с.72-111).

Також варто відмітити, що ОСОБА_1 звертався до митниці з проханням продовжити термін вивезення транспортного засобу, який зазнав пошкоджень внаслідок ДТП (а.с.78).

Вказана обставина повністю підтверджується і відповідями Волинської митниці на адресу ОСОБА_1 (а.с.43-48).

Також у матеріалах справи відсутні дані про те, що діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним, суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, а тому, незважаючи на наявність формального складу порушення митних правил, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої за ч.6 ст.481 МК України, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника Волинської митниці Держмитслужби А.Гузя - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов