П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., при секретарі судового засідання Боті О.І., за участі:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Зеленяка С.П.,

заявника ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого Готри В.В.,

представника органу опіки та піклування Шатрова В.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , з вищою освітою, розлученого, працюючого ревізором в АТ «Укрзалізниця» за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №000223 від 10.12.2020 з`ясовано, що ОСОБА_1 з 2017 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наразі студента ІІ курсу Природничо-гуманітарного коледжу ДВНЗ «УжНУ».

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що дійсно не займається вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , але зазначив, що син відмовляється від спілкування з ним. Вважає, що притягнення його до відповідальності за невиховання сина стало наслідком конфлікту між ним та його дітьми щодо володіння та користування їх спільною квартирою. В службу у справах дітей Ужгородської міської ради, у зв`язку з наявною проблемою у спілкуванні з дітьми не звертався.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зеленяк С.П. просив закрити справу про адміністративне правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2012 року живуть в його родині і з того часу ОСОБА_1 ніколи не цікавився долею дітей.

Допитаний в судовому засіданні як свідок неповнолітній ОСОБА_1 пояснив, що його батько ОСОБА_1 ніколи не цікавився і не цікавиться його навчанням, здоров`ям, не проводить із ним час. Наразі він через наявну образу на батька не хоче із ним спілкуватись, але батько і не намагається це зробити.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 пояснила, що її батько ОСОБА_1 протягом багатьох років не приймав і не приймає участі у її вихованні та вихованні її брата ОСОБА_3 , ніколи не цікавився і не цікавиться їх здоров`ям, навчанням тощо.

Представник ОСОБА_3 адвокат Готра В.В. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 пояснив, що його сусід ОСОБА_1 веде нормальний спосіб життя, але з минулого року між ОСОБА_1 та його дітьми відбуваються скандали.

Представник органу опіки та піклування Ужгородської міської ради Шатров В.В. в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 не звертався за допомогою у вирішенні проблем по спілкуванню з дітьми. Вважає, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки не цікавиться його навчанням, здоров`ям, не бере участі у його вихованні. Стверджує, що відмова сина ОСОБА_1 від спілкування з батьком ОСОБА_1 обумовлена саме неналежним виконанням останнім своїх батьківських обов`язків і не може слугувати виправданням ухиленню від таких.

Вислухавши покази особи, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснення його захисника, заявника, свідків, представника, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд вважає, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 має триваючий характер і наразі не припинено, оскільки ОСОБА_1 безперервно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених законом.

Вина правопорушника стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №000223 від 10.12.2020, поясненнями ОСОБА_1 , довідкою про результати проведення перевірки звернення ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_5 , поясненнями ОСОБА_3 , характеристикою ОСОБА_3 , актом обстеження умов проживання від 15.09.2020, довідкою КНП «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», інформацією про участь ОСОБА_1 у вихованні свого сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , студента ІІ курсу Природничо-гуманітарного коледжу ДВНЗ «УжНУ».

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиховання сина стало наслідком конфлікту з щодо володіння та користування спільною квартирою, суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняє жодних дій по забезпеченню необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , не цікавиться його здоров`ям тощо. В свою чергу, на думку суду, наявність майнового спору, ніяким чином не знімає з батька обов`язку по вихованню своїх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей, що, на думку суду, повністю знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд вважає, що підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 із-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП відсутні, навпаки суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.П. Іванов