Провадження № 33/801/122/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що водій ОСОБА_1 03.11.2020 о 22:20 год. в м. Вінниці, по вул. Короленка, 36, керувала транспортним засобом марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовилась у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року, і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Посилається, що судом першої не вірно кваліфіковано її дії за ч. 3 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не надано доказів, які б свідчили про наявність інкримінованого їй адміністративного правопорушення, стверджує, що була порушена процедура огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що її вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 031062 від 03.11.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03.11.2020 року, рапортом рядового поліції, поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Козловського В.В. від 03.11.2020 року та відеофіксацією.

Щодо твердження апеляційної скарги про порушення порядку огляду на стан сп`яніння слід зазначити наступне.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як встановлено з матеріалів справи та підтверджено відеозаписом, ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про порушення працівниками поліції огляду відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ОСОБА_1 не надала таких доказів апеляційному суду.

Відтак посилання в апеляції на порушення порядку проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є безпідставним, оскільки апеляційним судом при перевірці цих доводів таких порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не виявлено.

Твердження ОСОБА_1 про ненадання поліцейськими доказів про наявність вчиненого правопорушення спростовуються матеріалами справи, суд розцінює ці доводи виключно як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Щодо доводів заявника про невірну кваліфікацію вчиненого адміністративного правопорушення слід зазначити.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи містяться:

- Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2020 у справі №127/13740/20 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, яка скасована Постановою Вінницького апеляційного суду від 07.10.2020 року (а. с. 74-75, 53-58);

- Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2020 у справі №127/14728/20 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, яка залишена без змін Постановою Вінницького апеляційного суду від 18.11.2020 року (а. с. 79-80, 81-83);

- Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 у справі №127/16885/20 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, яка залишена без змін Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.10.2020 року (а.с. 84-86, 87-88)

Положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи викладене вище зазначаю, що на момент винесення постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 у справі №127/16885/20та Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 у справі №127/16885/20 набрали законної сили на підставі Постанови Вінницького апеляційного суду від 21.10.2020 року та Постанови Вінницького апеляційного суду від 18.11.2020 року відповідно. Тобто підтверджено факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення двічі впродовж року.

Отже долучені до матеріалів справи:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031062 від 03.11.2020 року (а. с. 2);

- пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а. с. 4);

-Рапорт поліцейського взводу № 1 роти №4 БУПП у Вінницькій області рядового поліції ОСОБА_4 ;

-Відеозапис на флешнакопичувачі, (а. с. 30);

-Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2020 у справі №127/14728/20 (а. с. 79-80) та ухвалена у цій справі постанова Вінницького апеляційного суду від 18.11.2020 року (а. с. 81-83);

-Постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2020 у справі №127/16885/20 (а.с. 84-86) та ухвалена у цій справі постанова Вінницького апеляційного суду від 21.10.2020 року (а. с. 87-88),

В своїй сукупності підтверджують факт відмови ОСОБА_1 , яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАПвід проходження медичного огляду.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення суд першої інстанції взяв до уваги, що ОСОБА_1 раніше протягом року двічі була піддана адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП, всупереч цьому, умисно ігноруючи обв`язки для виконання постанови суду, не маючи права керувати транспортними засобами, ОСОБА_1 03.11.2020 року, керуючи транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП. Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд першої інстанції дотримався вимог глави 4 КУпАП, яка регулює прядок накладення адміністративного стягнення.

Отже, у суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена. Постанова судді про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020 року без змін.

Крім того, апеляційним судом з даних комп`ютерної програми «Д-3» встановлено, що Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2020 року у справі 127/13741/20, яка набрала законної сили 25.07.2020 року (з урахуванням постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2020 про виправлення описки, на підставі Постанови Вінницького апеляційного суду від 27.10.2020 року, якою було відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті. Тобто на момент розгляду справи судом була тричі притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2020залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета