Справа № 404/7979/20
Номер провадження 3/404/2940/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 047743 від 09.12.2020 року: 09.12.2020 року о 14-30 год., ОСОБА_2 перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58, агресивно поводив себе та справив природну нужду під себе, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, застосовуючи фізичну силу зірвав погон з лейтенанта поліції ОСОБА_3 та на законні вимоги працівника поліції припинити правопорушення не реагував.

Вказані дії ОСОБА_2 працівником поліції кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою вказаною ним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud7676/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, вказано місце проживання ОСОБА_2 , а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Судом встановлено наступні обставини:

1) судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_2 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення;

2) інформація про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення було завчасно оприлюднена на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда;

3) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_2 , а також про відкладення розгляду справи, не подано.

Таким чином, ОСОБА_2 відомо про розгляд у суді його справи, а також про те, що судові повістки йому направлялися за адресою, вказаною у протоколі, але своїми фактичними діями він ігнорує їх, що вказує про його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_2 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою, був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.185 КУпАП містить два різні складу правопорушення. Перший склад, це «злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків», тобто відповідальність має наставити за невиконання кожного розпорядження чи вимоги працівника міліції, якщо вони законні та пред`являються при виконанні ними службових обов`язків. Другий же склад правопорушення, це «вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку».

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків чи інших, вищеперерахованих осіб, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Згідно з положеннями ст.185 КУпАП і роз`ясненнями, даними пунктах 7, 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 червня 1992 року №8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. №12) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», передбачений зазначеною статтею склад правопорушення наявний, якщо не виконуються законні розпорядження або вимога працівників міліції чи іншої названої в цій статті особи, що бере участь в охороні громадського порядку, тобто такі, що ґрунтуються на законі і пред`явлені при виконанні зазначеними особами обов`язків по охороні громадського порядку.

Системний аналіз норм КУпАП, з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління ( статті 185-185-2 КпАП)» слідує, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків та пред`явлення ним правопорушнику відповідного посвідчення, яке саме правопорушення законно вимагав припинити поліцейський, який поліцейський висував таку вимогу, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 047743 від 09.12.2020 року, вбачається, що 09.12.2020 року о 14-30 год., ОСОБА_2 перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58,, агресивно поводив себе та справив природну нужду під себе, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, застосовуючи фізичну силу зірвав погон з лейтенанта поліції ОСОБА_3 та на законні вимоги працівника поліції припинити правопорушення не реагував.

На підтвердження фактів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення до суду надано:

- протокол про адміністративне затримання серії АА № 145913 від 09.12.2020 року, згідно до якого затримання ОСОБА_1 відбулось 09.12.2020 року о 14-30 год., в графі: «скарг, зауважень до дій посадових осіб органів поліції» мається пуста графа;

- довідку про результати проведення перевірки по повідомленню працівника поліції;

- рапорт про прийняття заяви по лінії «102»;

- рапорт ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції М. Варняги;

- рапорт ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 ;

- фотознімок, форменого одягу, на якому видно, що погон відірвано;

- довідку «Армор».

Так, вимоги працівника міліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - та мають бути законодавчо обґрунтовані, проте з досліджених матеріалів справи не встановлено, що було озвучено вимоги працівником поліції до ОСОБА_1 , як то чітко представитись, повідомити, що перебуває при виконанні службових обов`язків, і у власній, вимогливій формі наказати припинити правопорушення або виконати іншу законну вимогу працівника поліції, повідомити про наслідки ігнорування наказу.

Крім того, в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення відсутня інформація, яка має бути в ньому зазначена, а саме відсутня інформація про особу, яка озвучувала наказ про припинення правопорушення, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада, зміст наказу.

Крім того, згідно «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Пунктом 5 зазначеної Інструкції №1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення достовірно встановлено, що на місці події перебувало не менше 2 поліцейських, які спілкувалися із ОСОБА_1 , проте жоден з них не виконав вимоги вищезазначеної інструкції, оскільки відеозапис з нагрудних камер поліцейських в матеріалах справи відсутній, про його наявність не зазначено у протоколі.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , поряд з іншими протиправними діями, застосував фізичну силу, а саме зірвав погон з лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Проте, опір слід відрізняти від злісної непокори. Злісною непокорою, відповідальність за яку передбачено ст. 185 КПАП, є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

Відповідальність за опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків передбачена ч. 2 ст. 342 КК України.

Наведені обставини свідчать про активну поведінку особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а не про злісну непокору (коли поведінка особи є пасивною), а тому приходжу до висновку, що формально в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2ст. 342 КК України

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП до суду не надано, пояснення у неупереджених осіб не відбирались.

Оцінюючи докази в їх сукупності, слід зазначити, що дані у протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі поліцейського, а саме, опис дій останнього, які утворюють об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, не підтверджуються наявними в справі доказами і викликають обґрунтовані сумніви у їх відповідності дійсним обставинам справи.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, ст.ст. 185, 247, 251, 253, 256, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган