Номер провадження: 33/813/1362/21
Номер справи місцевого суду: 522/9482/21
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Згідно з оскарженою постановою, 12.05.2021 року, о 12:48 год., в м. Одеса по вул. Приморська, буд.8, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати винуватим водія «LandRover», номерний знак НОМЕР_2 , у порушенні Правил дорожнього руху України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він діяв у відповідності вимог Правил дорожнього руху, а винуватцем дорожньо-транспортної пригоди вважає іншого водія - ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Одночасно ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що у встановлений законом строк не міг подати апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду, у зв`язку із тим, що він помилково звернувся із апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду та Верховного Суду, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення іншого водія - ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та допитавши обох учасників дорожньо-транспортної пригоди; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

З матеріалів судової справи вбачається, що постанова судді Приморського районного суду м. Одеси ухвалена 23.06.2021 року. ОСОБА_1 участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, копію постанови отримав 19.07.2021 року (а.с.26).

26.07.2021 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження після отримання постанови місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив зазначену постанову до П`ятого апеляційного адміністративного суду (м. Одеса).

19.08.2021 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення (постанову), що не підлягає апеляційному оскарженню в порядку КАС України (справа №522/9482/21) (а.с.57-58).

Ухвалою Верховного Суду від 16.09.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №522/9482/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2021 року (а.с.65).

Апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду на постанову судді першої інстанції подана через Приморський районний суд м. Одеси 04.10.2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а.с.67).

З урахуванням встановлених обставин, з метою забезпечення ОСОБА_1 права на доступ до правосуддя, приймаючи до увагу той факт, що апелянт не має юридичної освіти та самостійно звертався зі скаргою в межах строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, але помилково подав скаргу до суду адміністративної юрисдикції, апеляційним судом визнано причини пропуску строку поважними та цей строк поновлено.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 уточнив та фактично змінив вимоги своєї апеляційної скарги, просив суд скасувати оскаржену постанову, а провадження відносно нього закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з вимогами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, визначені статтями 247 і 280 КУпАП, з урахуванням положень ст.250 КУпАП.

Однак, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду вказані не виконанні наведені вимоги закону, оскільки суддя допустив неповноту судового розгляду, не дослідив належним чином докази по справі, прийшов до необґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР та безпідставно прийняв рішення про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

До такого висновку апеляційний суд приходить з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, мотивуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 , суддя не навів жодного конкретного доказу, який підтверджує вину ОСОБА_1 , а обмежився загальними посиланнями на існування доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суддя місцевого суду, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо заперечення обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вжив заходів щодо виклику та допиту ОСОБА_1 в судовому засіданні, задля підтвердження або спростування його доводів, викладених в його поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, та встановлення об`єктивних обставин справи. Таким чином, суддя районного суду безпосередньо не перевірив пояснення ОСОБА_1 , а також не викликав та не допитав під час розгляду справи другого учасника ДТП ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду не були перевірені пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час судового розгляду в сукупності з іншими доказами, що свідчить про неповноту судового розгляду та незабезпечення під час розгляду справи одного з базових принципів судочинства - безпосередності.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив суду, що 12.05.2021 року, о 12:48 год., він керував автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Приморська, буд. 8, діяв у відповідності вимог ПДР, маючи намір здійснення повороту ліворуч з метою в`їзду на територію автостоянки, завчасно ввімкнув покажчик лівого повороту, та переконавшись у безпечності свого маневру, у відсутності транспортних засобів на зустрічній смузі попереду та позаду, здійснював поворот ліворуч, та в час коли його автомобіль знаходився на середині зустрічної смуги для руху, в його автомобіль в`їхав автомобіль «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, позаду нього, та в порушення п.п. 14.2, 14.6 Правил дорожнього руху, здійснював подвійний обгін, побачивши перешкоду у вигляді його автомобіля, не вжив заходів щодо зупинки транспортного засобу, а навіть гальмування, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, давав аналогічні пояснення щодо причин дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4).

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , в судовому засіданні апеляційного суду пояснив суду, що в означений вище день та час, керував автомобілем «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Приморській в м. Одесі, здійснював обгін декількох транспортних засобів, та майже порівнявшись з автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, побачив ввімкнений покажчик лівого повороту вказаного транспортного засобу, подав звуковий сигнал, однак водій вказаного автомобіля не відреагував на це, та продовжував здійснення повороту ліворуч. ОСОБА_2 також пояснив суду, що побачивши автомобіль «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 , він здійснив екстрене гальмування, але зіткнення транспортних засобів уникнути не вдалося.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що на схемі місця ДТП від 12.05.2021 року зафіксовано розташування автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2 , після виниклої дорожньо-транспортної пригоди, напрямки руху та місце зіткнення визначено середину зустрічної смуги для руху (а.с.2).

Згідно схеми ДТП: автомобіль «Renault Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав наступні механічні пошкодження: деформацію передньої лівої двері, пошкодження лакофарбового покриття лівого порогу та переднього лівого крила, пошкодження лівого дзеркала заднього виду; автомобіль «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав пошкодження: лакофарбового покриття переднього бамперу з правого боку та переднього правого крила.

Апеляційний суд звертає увагу, що схему ДТП водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали без будь-яких застережень чи зауважень, що свідчить про те, що останні погодились з правильністю фактів та обставин, зафіксованих у схемі.

Згідно долучених до матеріалів справи фотознімків підтверджується розташування вказаних транспортних засобів та місце їх зіткнення на дорозі, які повністю узгоджуються із відомостями зазначеними у схемі ДТП (а.с.12-15).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду не заперечували, що зображення на вказаних фотознімках відповідають фактичним обставинам справи, зокрема розташуванню автомобілів після ДТП.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, відповідно до зафіксованого схемою місця ДТП та фотознімками місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме середини зустрічної смуги для руху обох автомобілів, та отриманих автомобілями виду та характеру механічних ушкоджень, підтверджується версія водія ОСОБА_1 , що останній не допускав порушення ПДР, адже здійснював маневр повороту ліворуч, завчасно ввімкнувши покажчик повороту, та в момент ДТП перебував вже на середині зустрічної смуги для руху, тобто він не розпочинав виконання маневру, а перебував в процесі його здійснення.

Водночас, вказані дані вказують на те, що водій ОСОБА_2 , здійснюючи обгін, не переконався у безпечності виконуваного маневру, не врахував, що автомобіль, який рухався попереду вже здійснював поворот ліворуч, та не вжив заходів щодо завчасної зупинки транспортного засобу, в тому числі не здійснив гальмування.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він, побачивши попереду на смузі зустрічного руху автомобіль «Renault Logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , із ввімкненим покажчиком лівого повороту, здійснив екстрене гальмування, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються схемою місця ДТП та фототаблицями, на яких відсутні ознаки гальмівного шляху автомобілю «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись зі схемою ДТП, яку він підписав без застережень після її складання, а також з фотознімками, долученими до справи, не заперечував факту відсутності на них ознак гальмівного шляху автомобілю «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким він керував. При цьому, ОСОБА_2 не надав суду раціонального пояснення стосовно того, чому на схемі ДТП, з якою він погодився та фотознімках відсутні ознаки здійснення ним екстреного гальмування.

За таких обставин, з урахуванням сукупності досліджених судом доказів, зокрема: пояснень ОСОБА_1 , наданих безпосередньо в суді апеляційної інстанції, а також його письмових пояснень, долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення; письмових пояснень другого учасника ДТП ОСОБА_2 та показань, які він надав будучи допитаним в суді апеляційної інстанції; протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №194899 від 12.05.2021 року (а.с.1); схеми місця ДТП від 12.05.2021 року (а.с.2); апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення судді місцевого суду відносно доведеності факту порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме про те, що при зміні напрямку руху ОСОБА_1 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, є безпідставним та необґрунтованим.

Оцінюючи обставини даної справи, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, підлягає дослідженню питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, причинного зв`язку між його діями щодо недотримання правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідків ДТП отримання транспортними засобами механічних пошкоджень.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказане питання неодноразово висвітлювалося в рішеннях суду касаційної інстанції.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.11.2014 року (справа №5-18кс14) зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст.286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14.

У п.7 вказаної Постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Як убачається з оскарженої постанови, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР, визнавши, що його дії перебувають у причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками, але такий висновок визнається апеляційним судом помилковим, оскільки місцевий суд не надав належної юридичної оцінки діям водія ОСОБА_2 .

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в оскарженій постанові суддею місцевого суду, при викладі встановлених обставин справи, допущено не повний їх виклад, а саме вказано, що автомобіль «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався лише в попутному напрямку, без зазначення здійснення останнім маневру обгону.

В даному випадку судом першої інстанції не враховані положення п.1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Отже, ОСОБА_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч з метою заїзду на територію автостоянки, завчасно ввімкнувши покажчик лівого повороту, що було підтверджено обома водіями, переконавшись у безпечності та відсутності транспортних засобів на зустрічній смузі попереду та позаду, здійснюючи маневр повороту ліворуч та безпосередньо виїхавши на зустрічну смугу руху з метою здійснення в`їзду на автостоянку, був вправі розраховувати, що водій автомобіля «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 , також буде виконувати вимоги ПДР, та здійснюючи обгін транспортних засобів, переконається у відсутності перешкод, а побачивши таку перешкоду здійснить всі дії направленні на відвернення зіткнення, в даному випадку гальмування, існування якого не підтверджується долученими до справи доказами.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, досліджені апеляційним судом докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП скасувати,а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський