1Справа № 335/1222/21 3/335/487/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.107-Б, справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює керуючою магазину «Червоний маркет», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з Запорізького районного управління поліції відділу поліції №1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов протокол серії ВАБ №027890 від 02.02.2021 про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, за змістом якого вбачається, що 02.02.2021 року о 13 год. 42 хв. ОСОБА_1 , яка є керуючою магазину «Червоний маркет», за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.153, обслуговувала покупців без захисної маски, яка закривала рот та ніс, чим порушила п.п.14 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, разом з тим, подала до суду клопотання, у якому просила розгляд справи провести за її відсутності.

Також, у поданому клопотанні ОСОБА_1 просить провадження у справі відносно неї за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що вона не обслуговувала покупців без захисної маски, яка закривала рот і ніс. Разом з тим, з цього приводу зазначила наступне.

Дійсно, 02.02.2021 у магазині вона разом з продавцем обслуговувала відвідувачів на касі. Кілька відвідувачів мали намір розрахуватися на касі, але вони їм відмовили у обслуговуванні та пояснили, що необхідно правильно надіти захисну маску так, щоб були закриті ніс та рот. Відвідувачі ними були попереджені про адміністративну відповідальність за неправильне носіння захисних масок у громадських місцях. Відвідувачі обурилися зауваженням та покинули магазин залишивши товар. Разом з тим, працівники поліції, які знаходилися в той час в торгівельному залі магазину, зазначених осіб не затримали, їх особи не встановили, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП не притягнули, пояснень, як у свідків, не відібрали. Також в матеріалах справи відсутні пояснення інших покупців, які перебували в магазині. Фотокартки долучені до матеріалів справи не можуть бути належним доказом у даній справі, оскільки з них неможливо встановити де і коли вони були зроблені та жодним чином не доводять її вину.

Крім того зазначила про те, що вона не є суб`єктом господарювання, оскільки є найманим працівником та не є відповідальною особою за дотримання у магазині протиепідемічних заходів, а тому не може бути суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Суддя, дослідивши письмові заперечення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною нормою, тобто для визначення складу правопорушення відсилає до норм чинного законодавства та рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до п.п.14 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:

не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра;

не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;

обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Порушення саме зазначеного пункту ставиться в провину ОСОБА_1 .

Згідно ч.1, ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із статтею 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень наданих ОСОБА_1 суддею встановлено, що ОСОБА_1 є найманим працівником та працює керуючою магазину «Червоний маркет». Доказі того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який провадить діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення у магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , матеріали справи не містять. Також до матеріалів справи не додано жодних доказів (посадова інструкція, наказ) на підтвердження того, що до обов`язків ОСОБА_1 належить забезпечення карантинних чи санітарних норм у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням зазначеного доходжу висновку про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , а також доказів того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за дотриманням протиепідемічних заходів та обмежень у магазині «Червоний маркет» за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.153.

Разом з тим, до матеріалів справи долучені фото, з яких неможливо встановити, хто саме здійснює обслуговування покупців та де і коли ці фото було зроблені. Від осіб які зображені на фото, жодних пояснень не було відібрано. Крім того, з фото вбачається, що особи які на ньому присутні, знаходяться у захисних маска, які не закривають ніс та рот. Жодних відомостей про те, що зазначені особи, які перебували у приміщенні магазину у зазначений у протоколі день та час, були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП матеріали справи не містять.

Докази того, що саме ОСОБА_1 проводила обслуговувала покупців без захисної маски, яка закривала рот та ніс, матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю через відсутність події адміністративного правопорушення та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко