Провадження № 3/369/7054/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.10.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Харченка С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150089, 14 серпня 2021 року о 01:10 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mazda 6», днз НОМЕР_2 , за адресою: вул. Машинобудівників в смт Чабани Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала та пояснила, що того вечора не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, її автомобіль стояв не рухався, коли прийшли працівники поліції, поруч з нею на пасажирському сидінні сидів її чоловік, який дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому у працівників поліції виникла підозра і вони запропонували пройти їй огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що остання погодилася. Однак, після багатьох спроб пройти огляд на місці не змогла його пройти, тому наполягала, щоб працівники поліції відвезли її до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду. Проте, працівники поліції стали наполягати, що розцінюють її невдалі спроби пройти огляд на стан сп`яніння на місці, як відмову від проходження такого огляду та розпочали складати відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому, відібрали пояснення у свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які самі перебували в нетверезому стані і вказали, що від огляду на технічному пристрої «Drager» вона відмовилася та погодилася пройти огляд у закладі охорони здоров`я. У відповідь на це ОСОБА_1 стала повторно наполегливо вимагати в працівників поліції відвезти її до закладу охорони здоров`я. На численні звернення працівники поліції все ж таки відвезли її до Васильківської ЦРЛ, де виявилося, що лікар-нарколог у них відсутній і вони не здійснюють огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння водіїв. Після чого працівники поліції повторно запропонували пройти огляд на прилад «Drager» вже у приймальному відділенні Васильківської ЦРЛ на що остання погодилася та знову пройти його не змогла. Після чого працівники поліції відібрали у медичних працівників, пояснення як свідків, що нібито відмовилася від проходження огляду у встановленому законом поряду на технічному пристрої «Drager». Вважає, що працівниками поліції грубо порушені її права, які їй не були взагалі ними роз`яснені та стверджує, що від огляду на стан сп`яніння вона не відмовлялася, а працівники поліції не змогли їй забезпечити проведення такого огляду у відповідності до вимог чинного закону. Просить суд провадження у справі щодо неї закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник Харченко С. В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про притягнення його довірительки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання аргументував тим, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції, оскільки ні пояснення свідків, ні наявний в матеріалах справи відеозапис не підтверджують факту керування нею автомобілем. Також акцентував увагу суду, що наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним та не містить відображення дати і часу, тому його неможливо ідентифікувати і він є неналежним та недопустимим доказом у справі. У порушення вимог ст. 256 КУпАП працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150089 невірно та нечітко вказане формулювання суті правопорушення, оскільки не сформульовано який огляд на стан сп`яніння та у який спосіб (на місці чи в закладі охорони здоров`я) ОСОБА_1 відмовилася чи мала пройти. Вищевказаний протокол складено за однією адресою, а пояснення свідків відібрані за іншою, що також суперечить вимогам КУпАП та Інструкції, оскільки свідки повинні бути присутніми при відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння та складенні протоколу та дає підстави вважати їх також недопустимими доказами по справі. Вважає, що працівниками поліції грубо порушені вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, а саме працівники поліції не забезпечили ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та відвезли її до такого закладу, який не має права проводити такий огляд і взагалі в їх штаті немає лікаря-нарколога. Крім того, не вручили ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я для само звернення і відповідно проходження такого огляду. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення її від керування транспортним засобом. За таких обставин просив суд задовольнити його клопотання, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, оскільки огляд водія проведений з порушенням ст. 266 КУпАП вважається недійсним, а так само і відмова від проходження такого огляду. Крім того, наголосив, що суд позбавлений можливості самостійно відшуковувати та збирати докази, всі сумніви у винності особи тлумачаться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної її невинуватості.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль «Mazda 6», днз НОМЕР_2 , перебував дійсно в русі, у зв`язку з чим доводи захисника в цій частині є безпідставними та в подальшому при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 перебувала на водійському сидінні, не заперечувала, що є водієм даного транспортного засобу та надала працівникам поліції посвідчення водія, яке вимагала повернути їй.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагалася неодноразово пройти огляд на місці за допомогою технічного пристрою «Drager», після невдалих спроб не заперечувала, щоб її відвезли до закладу охорони здоров`я. Разом з тим, з відеозапису не видно, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовилася від такого огляду, як це зазначено в протоколі та поясненнях свідків.

Поряд з цим, з письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що вони, перебуваючи за адресою по вул. Машинобудівників в смт Чабани Фастівського району Київської області були запрошені в якості свідків того, що водій ОСОБА_1 відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та в подальшому погодилася пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 14 серпня 2021 року близько 02:30 год. до приймального відділення лікарні в м. Васильків (вул. Декабристів, 87, м Васильків), прийшов наряд поліції з приводу того, щоб пройти освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку громадянки ОСОБА_1 , яка знаходилась з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на газоаналізаторі «Drager», на що остання відмовилася.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи її захисника Харченка С. В., дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, клопотання захисника, суд дійшов такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, які вказують про факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, натомість остання неодноразово намагалася пройти тест на місці, після невдалих спроб вимагала відвезти її до закладу охорони здоров`я.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд не бере до уваги у зв`язку з їх неналежністю, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150089 від 14 серпня 2021 року не вбачається встановлення працівниками поліції особи цих свідків та внесення їх даних до протоколу, а також безпосередньо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в їх присутності.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд також їх не бере до уваги, у зв`язку з їх неналежністю, оскільки ці пояснення були відібрані працівниками поліції не за місцем складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150089, що дає суду підстави дійти висновку, що протокол було складено раніше ніж відібрані пояснення свідків, тобто огляд водія було проведено з порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Наявний в матеріалах справи № 369/11753/21 відеозапис є неповним та не висвітлює всіх обставин події, які мали місце 14 серпня 2021 року при пропозиції та проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тому суд вважає його неналежним доказом.

Крім того, в матеріалах справи № 369/11753/21, відсутнє направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що також є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

У порушення положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Разом з тим, огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться в найближчих закладах охорони здоров`я, які згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 08 липня 2020 року № 667-адм "Про затвердження закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", належить до переліку закладів, який має право проводити відповідні огляди та встановлювати наявність чи відсутність стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в Київській області. Таким чином, КНП Васильківської районної ради «Васильківська центральна районна лікарня» має право проводити такий огляд водіїв на стан сп`яніння, однак незважаючи на те, що вона не є найближчим закладом охорони здоров`я, результати огляду на стан сп`яніння в цьому закладі не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Таким чином, за даних конкретних обставин, під час оформлення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та фіксування його результатів поліцейський не дотримався відповідного алгоритму дій (процедури) при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд погоджується з доводами захисника Харченка С. В. та зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно визнання її вини у вчиненому.

За таких обставин, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи її захисника Харченка С. В., дослідивши матеріали справи, серед яких протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150089 від 14 серпня 2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інформацію, що міститься на DVD-диску, а саме відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції, суд дійшов висновку, що клопотання захисника Харченка С. В. підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП чітко передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що незважаючи на те, що з відеозапису вбачається, що під складання протоколу про адміністративне правопорушення поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, що склалась, матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно вказує на відсутність в її діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150089 від 14 серпня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак