П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 20.12.2020 року о 07 годині 36 хвилин у м. Львові, вул. Городоцька, 20 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 , яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9б Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , 20.12.2020 року о 07 годині 36 хвилин у м. Львові, вул. Городоцька, 20, керував автомобілем TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу DRAGER 0126, TEST № 1324, результат 1.79 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9А Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, ОСОБА_1 подав на адресу суду заяву про скерування матеріалів справи на розгляд Буського районного суду Львівської, оскільки він зареєстрований та проживає у місті Буськ та не має можливості прибувати до Галицького районного суду м. Львова, у зв`язку із епідемічною ситуацією в країні.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП дана категорія справ може розглядатись за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, місцем вчинення правопорушень є м. Львів, вул. Городоцька, 20, що належить до територіальної юрисдикції Галицького районного суду міста Львова.

При цьому ОСОБА_1 не надав суду доказів реєстрації свого місця проживання у м. Буськ.

Також суд не приймає доводи ОСОБА_1 про неможливість прибути в судове засідання до Галицького районного суду міста Львова внаслідок епідеміологічної ситуації, оскільки останній користується автомобілем, а в разі неможливості скористатись таким, то суд звертає увагу, що транспорт на даний час працює без будь-яких обмежень. Крім того, суд звертає увагу, що заява про скерування матеріалів справи на розгляд Буського районного суду Львівської області була подана до канцелярії Галицького районного суду міста Львова ним особисто, що суперечить твердженням ОСОБА_1 про те, що він не має можливості прибути до суду.

Зазначена процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчить про свідоме затягування ним розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. У зв`язку з цим, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 щодо наявності протоколу на розгляді в суді.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9.А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку оглядуна стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно п.8.9 Б Правил дорожнього руху України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Частиною 1 ст.122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Обставини, які відображені у протоколах про адміністративні правопорушення від 20 грудня 2020 року, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Протоколи складені за наявності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП, що підтверджується також наступними даними:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 20.12.2020 року серії ДПР18 №405615;

-копією постанови серії ЕАН №3576314;

-протоколом про адміністративне правопорушення від 20.12.2020 року серії ДПР18 №014684;

-відеоматеріалами, долученим до матеріалів справи;

-результатами приладу «Драгер», номер драгеру AREH - 0126, тест №1324, результат 1,79%;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 20.12.2020.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушення ним Правил дорожнього руху вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням останнього права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /становить 10 200,00 грн/ в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 454,00 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско