П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2020 року о 03 год. 50 хв., на трасі М-06 (Київ-Чоп), поблизу с. Глибоке, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого виявився позитивним з 0,71 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив дії, передбачені ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Відомості щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Таким чином, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що дана норма саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 18.11.2020 року з огляду на наступне.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Відповідно до вказаного закону, стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних проступків (ст. 286-1 КК України).

Згідно положень ст. 8 КУпАП та ст. 5 КК України, особи, які до 01 липня 2020 року вчинили дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст. 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Підстав для закриття провадження на підставі п. 6 ч. 1ст. 247 КУпАП відсутні, оскільки юридична відповідальність за вчинені правопорушення не скасована, а навпаки посилена (лист Касаційного кримінального суду Верховного Суду за № 370/1/158-20 від 03.07.2020 року).

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX), який оприлюднений 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який було доповнено КК України ст. 286-1 за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, на даний час відновлена адміністративна відповідальність за вказані дії.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

Відповідно до п. 3 Порядку та п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (надала Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, з дослідженого у судовому засіданні чеку вимірювального приладу «Драгер» тест № 1206 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту становить 0,71 проміле.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність якщо особа повторно протягом року керувала транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи в сукупності зібрані докази, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які вказують на той факт, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 216616 від 18.11.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними чеку «Драгер» тест № 1206, згідно яких ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становить 0,71 проміле, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи, а також письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що: «випив три пива, з думкою, що прилад не покаже».

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні сукупністю зібраних та наданих доказів підтверджується факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого ним правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 130 ч.1, 251, 252, 283-285, 287-294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул