Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/49/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду Широкоряд Р.В. переглянувшиматеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника-адвоката Швеця Р.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11.12.2020 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 18.09.2020 року о 12 год. 15 хв. в м.Кропивницький по вул.Шевченка, 52/31, керуючи транспортним засобом ЗАЗ FORZA, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, рухаючись заднім ходом, та скоїв зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №119454 від 18.09.2020; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.09.2020 року ; письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 18.09.2020 року; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, адвокат Швець Р.Ю. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат зазначає, що ОСОБА_1 18.09.2020 не керував транспортним засобом, його автомобіль перебував на місці для паркування авто, поряд з перехрестям вул.Шевченка та Тарковського у нерухомому стані, а тому ОСОБА_4 не міг порушити правила ПДР.

Також апелянт вказує, що працівники патрульної поліції безпідставно здійснили перевірку документів ОСОБА_1 , оскільки вони не надали підтверджень зіткнення транспортних засобів за участі водія ОСОБА_1 .

Також апелянт зазначає, що доказом невинуватості ОСОБА_5 є звіт №282 про оцінку по проведенню технічного огляду автотранспортного засобу марки FORZA ВА9107ВС, яким встановлено відсутність механічних пошкоджень вищезазначеного автомобіля.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз`яснили права та обов`язки, не залучили адвоката, чим порушили його право на захист.

Крім того, відеозапис події правопорушення зафіксовано на неналежні технічні пристрої, тому він є недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги скаржник зазначив, що диск з аудиозаписом розмови між ОСОБА_2 та ПрАТ « Страхова компанія «ВУСО», який надано до суду першої інстанції згідно з запитом адвоката Любович О.Ю. є також неналежним доказом, оскільки цей доказ не перевірений на справжність і автентичність голосу учасників розмови, крім того не засвідчений електронним цифровим підписом.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат Швець Р.Ю., який подавав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 підтвердив доводи викладені в ній, просив її задовольнити, адвокат Любович О.Ю, яка представляла інтереси потерпілого ОСОБА_2 , заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.2.3 б та 10.9 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. п.2.3 б та 10.9 ПДР України, які зазначений в протоколі працівником поліції.

За правилами п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Виходячи з наведеного, об`єктивно вбачається, що водій транспортного засобу «ЗАЗ FORZA», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 був неуважний, рухаючись заднім ходом та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Доводи адвоката з приводу того, що ОСОБА_1 не порушував ПДР та його автомобіль не отримував механічних пошкоджень також спростовуються матеріалами справи, так з роздрукованих фототаблиць (фото №№1-16 від 18.09.2020 року) (а.с. 35-44) вбачається, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 та на автомобілі ЗАЗ FORZA, д.н.з. НОМЕР_1 виявленні пошкодження лако-фарбового покриття.

Доводи апелянта, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, спростовується тим, що у протоколі серії ДПР 18 №119454 наявний підпис ОСОБА_1 у графі щодо роз`яснення прав і обов`язків та повідомлення про місце та час розгляду даних матеріалів місцевим судом, а також підписом ОСОБА_1 у графі ознайомлення із протоколом та отримання копії примірника.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи зазначені в апеляційній скарзі викладені з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими доказами.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 порушені не були й він обґрунтовано визнаний винним в скоєнні передбаченого ст.124 КУпАП правопорушення.

На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника-адвоката Швеця Р.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,підлягає залишенню без задоволення, а постанова Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Швеця Р.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 грудня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Р.В.Широкоряд