Провадження № 3/760/1871/21
в справі № 760/1260/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Солом`янського УП ГУНП у м. Києві , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №361746 від 03.01.2021 року відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого слідує, що 03.01.2021 о 23 год. 30 хв. у м. Києві по вулиці Липківського, 18, здійснювало господарську діяльність кафе « Каспер », чим було порушено Постанову КМУ №641 від 22.07.2020 зі змінами від 09.12.2020 №1236, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 03.01.2021, ОСОБА_1 не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Крім того, відповідно до відомостей, що містяться в протоколі, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Солом`янському районному суді міста Києва, а тому вона мала можливість цікавитись провадженням у її справі.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 03.01.2021 було складено протокол, зі змісту якого слідує, що 03.01.2021 о 23 год. 30 хв. у м. Києві по вулиці Липківського, 18, здійснювало господарську діяльність кафе « Каспер », в якому ОСОБА_1 працює на посаді адміністратора.

Водночас, обставини, відображені у протоколі, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до п. п. 12 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 1-ї години 1 січня 2021 р.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , вона працює барменом в кафе «Каспер», заклад закрився о 22:59 годині згідно усіх карантинних норм та законодавства України (цьому є підтвердження, закриті чеки до 23:00), після чого почалося прибирання закладу о 23 год. 22 хв. На цей час продовжувалось прибирання приміщень і в приміщенні знаходились лише співробітники закладу. Зайти співробітники поліції змогли лише по тій причині, що вони виносили сміття і двері були відчинені не більше 5 хвилин. Таким чином, як зазначає ОСОБА_1 у своїх поясненнях, заклад не працював, відвідувачів не було, вивіски закладу були вимкнені. З постановою не згодна, так як карантинні норми порушено не було.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд дійшов до висновків, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було доведено факту порушення з боку ОСОБА_1 карантинних обмежень, передбачених Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року. Будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44-3, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.С. Застрожнікова