П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2021 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ірклієнко М.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Смехнова В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва, матеріали адміністративної справи, яка надійшла з УПП у м.Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.185 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Смєхнова В.А.,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП.

Згідно протоколу, серії ГП №302550 від 24.08.2020 року, «24 серпня 2020 року, о 17-10 годин, в м. Києві по бул. Перова, 19, ОСОБА_1 після зупинення транспортного засобу, яким керував, за порушення правил дорожнього руху, на неодноразову вимогу пред`явити для перевірки документи, передбачені п2.1 ПДР, не наддав, а також поводив себе зухвало та нахабно, при цьому відкривав та закривав вікно автомобіля, не даючи можливості для нормального ведення діалогу з поліцейським. Своїми діями особа вчинила злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, виконуючи законної вимоги поліцейського.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що у зазначений у протоколі день його зупинили праціваники поліції, поліцейський представився та не назвав жодної причини зупинки, а тому його вимога надання документів є незаконною.

Свідок - поліцейський Р2БЗП2 з обслуговування лівого берега УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_2 суду пояснив, що 24.08.2020 року він був на посту з напарником ОСОБА_3 . Вони помітили автомобіль, який рухався з порушенням правил дорожнього руху, а саме п.2.9 (в) - закриті номерні знаки стороннім предметом. Даний автомобіль був зупинений, до автомобіля підійшов ОСОБА_3 . Він знаходився біля службового автомобіля та не бачив, що відбувається біля зупиненого автомобіля ОСОБА_1 . Потім помітив, що автомобіль ОСОБА_1 поїхав. В цей час до нього підбіг ОСОБА_3 і вони почали переслідувати автомобіль ОСОБА_1 . Їм вдалося заблокувати автомобіль та затримати ОСОБА_1 , який не реагував на вимоги. Потім вони викликали СОГ, оскільки вилучили предмет, схожий на пістолет.

Також свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що його напарник ОСОБА_3 звільнився з УПП, тому в судове засідання не з`явився, адреса проживання ОСОБА_3 йому невідома.

В судове засідання з розгляду даної справи судом викликалися також працівники УПП у м.Києві, зокрема інспектор ОСОБА_10, та зазначені свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , дослідивши наявні у справі докази, у тому числі відеозаписи, в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ГП №302550 від 24.08.2020 року, складено правомочною на те посадовою особою, однак в порушення вимог ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, він не містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею, а тому не є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Зокрема в протоколі не зазначено, в чому саме полягала злісна непокора, на які саме вимоги працівників поліції не реагував ОСОБА_1 , в чому полягало його зухвале і неадекватне поводження, як саме він чинив активний супротив.

Будь-які інші докази при направленні справи до суду для розгляду по суті до протоколу не долучені.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, та надані захистом докази (відеозаписи з місця події), допитавши свідка ОСОБА_2 , суддя за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені будь-якими належними доказами у судовому засіданні.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.185, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В.Іваніна