Провадження № 33/824/4893/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ч. 3 ст.164-14КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представників Держаудитслужби - Гайдая В.І., Товстухи Н.О. ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , будучи економістом Святошинського психоневрологічного інтернату, секретарем тендерного комітету, порушила вимоги Закону України «Про публічні закуплі» від 25.12.2015 року № 922-VІІІ зі змінами, зокрема: за ідентифікатором закупівлі UA-2020-02-17-000162-с, очікувана вартість предмета закупівлі 1631565,71 грн. з ПДВ, в порушення п. 1 ч. 2 ст. 31 Закону № 922-VІІІ не відхилена ТП учасника торгів КП «Фармація», як така що не відповідає вимогам ТД Замовника, а саме: завищена ціна на одиницю товару по деяким позиціям в загальній сумі 32802,70 грн. без ПДВ порівняно з граничним рівнем ціни на одиницю товару зазначеної/визначеної у додатку № 5 ТД. Також, по видатковим накладним, на день ревізії установи на 31.05.2020 року різниця в ціні складає 14188,75 грн. без ПДВ, що є порушенням п. 11 ст. 22 Закону № 922-VІІІ, чим нанесено матеріальної шкоди Інтернату у відповідній сумі. Вказані порушення виявлено при проведенні з 09.06.2020 по 26.08.2020 (із зупиненням контрольного заходу з 12.06.2020 по 19.07.2020) за адресою: м. Київ, вул. Крамського, 16 ревізії фінансово-господарської діяльності Святошинського психоневрологічного інтернату за період з 01.01.2017 по 31.05.2020, результати якого викладені в акті ревізії від 02.09.2020 року № 06-30/399.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій проситьпостанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Крім того подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з якого слідує, що ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови отримала 18 листопада 2020 року.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, постановленою без повного всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку своїх апеляційних вимог, пояснення представників Північного офісу Держаудитслужби, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнямпровадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому за змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даної адміністративної справи суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.164-14 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.164-14 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 26-94/2020пр від 08.09.2020 року;актом від 02.09.2020 року № 06-30/399 ревізії фінансово-господарської діяльності Святошинського психоневрологічного інтернату за період з 01.01.2017 по 31.05.2020 року; та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи, є непереконливими та спростовуються вище переліченими доказами, яким судом першої інстанції надано належну, повну та об`єктивну оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд.

За наведених обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.164-14 КУпАП. підтвержується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, підстав стверджувати про відсутність в її діях складу інкримінованого правопорушення апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ст.ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

Так, Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. N 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, у даній справі, наслідки, які настали в результаті вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КупАП усунуті, шляхом відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено. При цьому, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, має позитивну характеристику.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає за можливе визнати зазначене правопорушення малозначним та застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.164-14 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Святошиснькогорайонного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 164-14 КУпАП, за малозначністю.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постановаапеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко