Справа № 343/2280/21 143
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні 3 малолітніх дітей, -
за ст. 122-4, 124 КУпАП,
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-
28 жовтня 2021 року о 17 год. 43 хв. по вул.С.Стрільців в м.Болехів Івано-Франківської області ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 12.1, 2.10а ПДР України, керуючи автомобілем PEUGEOT 607 д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок з`їхав з проїжджої частини автодороги та допустив зіткнення із огорожею, що належить ОСОБА_2 , жительці АДРЕСА_2 , внаслідок чого автомобіль та огорожа отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 покинув місце події, будучи причетним до даного ДТП.
17 листопада 2021 року адміністративні матеріали направлено до Долинського районнного суду Івано-Франківської області.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у постанові «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» № 11 від 11 червня 2004 року, зокрема, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.
Як встановив суд, органом поліції надіслано протоколи до Долинського районного суду Івано-Франківської області зважаючи на те, що ОСОБА_1 , являється жителем АДРЕСА_1 .
Однак, постановою Долинського районнного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2021 року матеріали направлено до Болехівського міського суду Івано-Франківської області, оскільки місцем вчинення є вул.С.Стрільців в м.Болехів Івано-Франківської області.
Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
А тому, суд приходить до висновку, що вказані адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 , правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП повинні бути розглянуті Болехівським міським судом.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав і вказав, що вчинив ДТП в зв"язку з тим, що був неуважний, відволікся на мобільний телефон і в цей момент здійснив з`їзд з проїжджої частини дороги та зіткнувся з огорожею, яка належить ОСОБА_2 . Місце ДТП залишив, оскільки перелякався. Через деякий час повернувсяна місце та довідався, що автомобіль на евакуаторі забрали працівники поліції. ОСОБА_2 відшкодував шкоду за пошкодження огорожі, що підтверджується розпискою. 02 листопада 2021 року звернувся у відділення поліції, де пояснив, що він є учасником ДТП і на нього склали протокол. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому, окрім його пояснень, підтверджується наступними матеріалами справи, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме:
- даними щодо обставин скоєного, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення ААБ № 032274, ААБ № 032238 від 02 листопада 2021 року, які підписані ним без будь-яких зауважень та міститься письмове пояснення: "покинув місце пригоди» і (а.с.1, 6);
- схемою ДТП, з фото, в якій зафіксовано, що ДТП мало місце 28 жовтня 2021 року о 17 год. 40 хв. по вул.С.Стрільців в м.Болехів Івано-Франківської області.
В автомобілі PEUGEOT 607 д.н.з. НОМЕР_1 загальні пошкодження передньої та правої частини автомобіля (а.с.7, 11);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 28 жовтня 2021 року близько 17 год. 43 хв,. керуючи автомобілем PEUGEOT 607 д.н.з. НОМЕР_1 , їхав з м.Моршин до місця проживання. В м.Болехів по вул. С.Стрільців навпроти будинку №47 відволікся на мобільний телефон і в цей момент здійснив з`їзд з проїжджої частини дороги, яка мала заокруглення та здійснив зіткнення з огорожею, яка належить ОСОБА_2 . Перебуваючи в автомобілі до нього підійшли невідомі люди, які відчинили двері почали висловлюватися в його сторону нецензурною лайкою, шарпати його за одяг, словесно погрожували фізичною розправою. Боячись щоб даний конфлікт може перерости у бійку, він вийшов з автомобіля та покинув місце події. Зателефонувати в поліцію не мав можливості, так як залишив телефон в автомобілі. Через деякий час повернувся, то не побачив автомобіля на місці пригоди, а при спілкуванні з перехожими довідався, що автомобіль на евакуаторі забрали працівники поліції. Підійшов до ОСОБА_2 і відшкодував шкоду. 02 листопада 2021 року пішов в поліцію, де пояснив, що він є учасником ДТП і його автомобіль знаходиться у поліції (а.с.8);
- розпискою ОСОБА_2 , з якої вбачається, що вона немає претензій до ОСОБА_1 , оскільки він відшкодував в повному обсязі збитки пов`язані з пошкодженням огорожі внаслідок ДТП (а.с.9).
Статею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".
Відповідно до п. 2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення вказаних вимог ПДР України ОСОБА_1 свідчить про невиконання ним вказаних правил, встановлених для забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто свідчить про протиправну, винну дію ОСОБА_1 , який посягав на встановлений порядок управління на транспорті та спричинив пошкодження, як транспортного засобу так і майну (огорожі), що належить ОСОБА_2 .
При цьому відсутність у протоколі даних про потерпілу особу, завдання шкоди іншим особам, не впливає на вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за умови, що внаслідок порушення вимог правил дорожнього руху має місце пошкодження транспортного засобу.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124 КУпАП, оскільки він порушив зазначені Правила дорожнього руху України, вчинив та залишив місце ДТП, до якої був причетний.
З приводу зазначення в протоколі порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3, 13.1 ПДР України, то їх слід виключити з пред`явленого ОСОБА_1 звинувачення, виходячи з наступного.
Згідно п.2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.
Однак, п. 2.3 ПДР України має підпункти від "а-є", кожен з яких окремо вказує про відповідальність за порушення обов`язків водія.
Водночас, в протоколі не зазначено конкретно який підпункт від "а-є" порушив ОСОБА_1 .
Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Разом з тим, ні в протоколі, ні в доданих матеріалах не зазначено, у яких саме діях ОСОБА_1 контролюючий орган вбачає порушення недотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу .
Одне лише посилання у протоколі про адміністративне правопорушення як на посилання на пункт ПДР України, є недостатнім. Суть правопорушення, тобто конкретний опис обставин, що мали місце, повинна бути викладена саме у протоколі про адміністративне правопорушення.
Між тим, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»).
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд згідно вимог ст.23,33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини та щире каяття у вчиненому, майновий стан (має на утриманні троє малолітніх дітей), відшкодування завданих збитків власнику пошкодженого майна (паркану), що підтверджується розпискою ОСОБА_2 .
Окрім цього, суд бере до уваги вимоги ст. 36 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При таких обставинах, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 454 грн.
На підставі викладеного, ст. 122-4, 124 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу :
- за ст. 122-4 КУпАП у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень,
- за ст. 124 КУпАП у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Застосувавши ст. 36 КУпАП, визначити остаточну міру стягнення штраф в межах санкції ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановленої за більш серйозне правопорушення в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Суддя О.С.Головенко