ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/98/21
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року суддя Херсонського апеляційного суду Воронцова Л. П., вирішуючи питання прийняття до розгляду апеляційної скарги захисника - адвоката Кравцова Сергія Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2019 року, ухвалену під головуванням судді Рєпіна К. К., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, захисник - адвокат Кравцов С. І., діючий в інтересах ОСОБА_1 , 11 січня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 24 вересня 2020 року, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 18 листопада 2020 року; його підзахисному про існування оскаржуваної постанови суду стало відомо від державного виконавця, тому вважав, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Рєпіна К. К. слід відмовити, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення. Визначений законом строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення надає стороні достатньо часу для прийняття рішення щодо подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення правової позиції. Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, що не заперечуються ним в апеляційній скарзі, і у змісті протоколу був повідомлений про те, що справа щодо нього розглядатиметься Херсонським міським судом за адресою м. Херсон, вул. Маяковського, 6/29 14 серпня 2020 року о 10 год. 00 хвилин.

При цьому, інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Херсонському міському, на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.

ОСОБА_1 у визначений час до суду не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду суду не подавав.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату та місце розгляду справи не тільки у протоколі про адміністративне правопорушення, а й шляхом розміщення оголошення про його виклик на веб-сайті суду /а. с. 12/.

У Рішенні ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» від 28 серпня 2018 року, суд не встановив порушення конвенційних гарантій, передбачених ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист правил людини та основоположних свобод, у повідомленні особи по день, час та місце розгляду справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, де така особа могла стежити за ходом своєї справи.

Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Тобто, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Постанова Херсонського міського суду від 24 вересня 2020 року, у передбачений ст. 295 КУпАП строк, оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 28 вересня 2020 року, що давало можливість ОСОБА_1 ознайомитися з оскаржуваною постановою ще у вересні 2020 року та подати на неї апеляційну скаргу в межах визначеного законом строку.

Однак, ОСОБА_1 , в особі свого захисника ОСОБА_2 проявив інтерес до руху справи майже через 4 місяці після вчинення адміністративного правопорушення, коли закінчився строк притягнення його до адміністративної відповідальності, що розцінюється апеляційним судом як прагнення уникнути відповідальності.

16 листопада 2020 року адвокат Кравцов С. І. подав до суду першої інстанції клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови від 24 вересня 2020 року. Розпискою підтверджено, що копію оскаржуваної постанови отримано 18 листопада 2020 року /а. с. 22/.

Апеляційна скарга на постанову від 24 вересня 2020 року подана захисником ОСОБА_1 адвокатом Кравцовим С. І. 11 січня 2021 року, тобто майже через 2 місяці після ознайомлення з матеріалами справи та отримання оскаржуваної постанови.

На підставі вище зазначеного, слід дійти висновку, що об`єктивно непереборних обставин, які б перешкодили апелянту своєчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою, у клопотанні не наведено та доказів існування таких обставин не надано.

З урахуванням наведеного вказані у клопотанні причини, з яких апеляційну скаргу не було подано в десятиденний строк, починаючи з дня винесення постанови, поважними вважатись не можуть.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника - адвоката Кравцова Сергія Ігоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду від 09 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП залишити без задоволення, в поновленні цього строку відмовити.

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного судуЛ. П. Воронцова