ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/42/21 Справа № 692/1011/20 Головуючий по першій інстанції Левченко Л.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065448 від 04.10.2020, ОСОБА_1 04.10.2020 близько 21 год. 50 хв. в смт.Драбів по пров.Фізкультурному,4, керував автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн.40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням незгідний, свою провину не визнає, вважає, що адміністративні матеріали, складені відносно нього не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

Зазначає, що суд ґрунтувався лише на власних переконаннях та взяв до уваги лише написані працівниками поліції матеріали справи, розглянувши справу без його захисника, при цьому безпідставно відхиливши клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 01.12.2020, свідків, працівників поліції, недосконало дослідив матеріали, не заслухав думку всіх сторін, не взявши до уваги грубі порушення працівників поліції.

Вважає, що прилад «Драгер» за допомогою якого йому було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був несправним, оскільки роздруківка з даного приладу в частині результатів та температури повітря не відповідає фактичним обставинам справи та яка відобразила температуру повітря 23 ?, що не відповідає дійсним обставинам справи, адже температура повітря, 04.10.2020, була менше ніж 15 ?.

Звертає увагу на те, що після того, як він не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер», працівники поліції не пропонували проходження огляду закладі охорони здоров`я, чим порушили ч.3 ст.266 КУпАП.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння, які йому інкримінують.

Також звертає увагу, що працівники поліції здійснювали відносно нього психологічний тиск, внаслідок якого його змусили підписати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься лише одне пояснення свідка, замість двох. Крім того, письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягу.

Одночасно апелянт зазначає, що в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, відсутні довідки про те, що він отримував посвідчення водія та про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., який був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Дніпровським апеляційним судом про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 344164 від 04.10.2020, складеного поліцейським СРПП №4 Драбівського ВП Богославцем К.Б. про те, що ОСОБА_1 04.10.2020 близько 21 год. 50 хв. в смт.Драбів по пров.Фізкультурному,4, керував автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- роздруківки з приладу «Драгер», згідно якої результат тесту: 1,75 ‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода та який проведено за допомогою приладу «Драгер», в присутності двох свідків, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,75 ‰;

-пояснень від 04.10.2020, отриманих від ОСОБА_1 ;

- пояснень від 04.10.2020, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, водій автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту показав 1,75 ‰;

- рапорту поліцейського СРПП №4 Драбівського ВП Богославця К.Б. про те, що 04.10.2020 за порушення ПДР України зупинено транспортний засіб Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців, нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 1,75 ‰, в зв`язку із чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається, що суд ґрунтувався лише на власних переконаннях та взяв до уваги лише написані працівниками поліції матеріали справи, розглянувши справу без його захисника, при цьому безпідставно відхиливши клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 01.12.2020.

В свою чергу, із матеріалів справи вбачається, що постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 02.12.2020 задоволено клопотання ОСОБА_1 від 01.12.2020 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Тоді як з оскаржуваної постанови вбачається, що під час судового засідання 11.12.2020 в режимі відеоконференції адвокат Морозов В.Ю. на зв`язок не вийшов, явка свідка ОСОБА_4 також забезпечена не була. Натомість ОСОБА_1 заявив чергове клопотання про відкладення судового засідання та виклик свідків, зазначених у протоколі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , при цьому доцільності їх виклику з огляду на те, що ним не заперечується факт перебування в стані алкогольного сп?яніння та проходження процедури освідування в присутності даних свідків.

З чого слідує, що зазначені апелянтом доводи є неприйнятними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння, які йому інкримінують.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки із наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065448 від 04.10.2020, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що він складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що прилад «Драгер» за допомогою якого йому було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу був несправним, а після того, як він не погоджувався з результатами його огляду, працівники поліції не пропонували проходження огляду в закладі охорони здоров`я та працівники поліції здійснювали відносно нього психологічний тиск, внаслідок якого його змусили підписати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки зазначені доводи апелянта фактично свідчать про його незгоду з діями працівників поліції, тоді як ним не надано апеляційному суду доказів оскарження дій працівників поліції, як того вимагає ст.267 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься лише одне пояснення свідка, замість двох та які не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягу.

В свою чергу вважаю дані доводи такими, які спростовуються матеріалами справи, в яких містяться пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5,6).

Тоді як статтею 272 КУпАП визначено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. В свою чергу, із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Одночасно апелянтом зазначено в апеляційній скарзі, що в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, відсутні довідки про те, що він отримував посвідчення водія та про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Вважаю зазначені доводи ОСОБА_1 такими, які не є самостійною підставою для скасування законного рішення місцевого суду.

Тоді як доводи про те, що водія не відстороняли від керування транспортним засобом, не узгоджується з ст.266 КУпАП, оскільки однією з підстав відсторонення водія від керування транспортним засобом є вилучення у нього посвідчення водія, яке було у водія ОСОБА_1 вилучено, що вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Драбівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба