ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/500/21 Справа № 695/2383/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.,

встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 06.08.2021 року о 00.15 год. в м. Золотоноша керував скутером Хонда Діо номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2021 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

По суті апеляційних вимог скаржник вказує, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не дотримано вимог ст.ст. 252,280 КУпАП.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що працівники поліції пропонували пройти огляд у медичному закладі. При цьому відеозапис взагалі не містить даних, що обвинувачений відмовлявся пройти тест як на місці зупинки так і в мед закладі. Також в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Зазначив, що скутер був поламаний і він його котив, а не рухався на ньому.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492759 від 06.08.2021 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492759 від 06.08.2021 (а.с.1);

- даними відеозапису місця події із нагрудної камери інспектора поліції (а.с.8), де чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Переглянувши у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції наявне у матеріалах справи відео з нагрудної камери інспектора поліції, суддя апеляційного суду переконався, що суддя місцевого суду цілком обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 після роз`яснення йому прав та наслідків відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в лікарні. При цьому, обвинувачений не заперечував факт вживання слабоалкогольного напою та керування транспортним засобом, не зазначав і про несправність скутера.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33,34,35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апелянта, щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, судом не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку, об`єктивною стороною ч.1 ст.130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-які інші доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, в тому числі і незгода з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, сприймаються судом як позиція обвинуваченого спрямована на уникнення покарання, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано, а підписи скаржника в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП свідчать про те, що він розумів зміст протоколу та був з ним ознайомлений, належним чином повідомлений про права і обов`язки та наслідки відмови від проходження освідування на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 відмовився від будь-яких пояснень та не зазначив будь яких заперечень, хоча фактично мав таку можливість.

Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко