Дата документу 10.02.2021
Справа № 334/480/21
Провадження № 3/334/475/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

10 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм в ТОВ «Тревел-Авто», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 348327 від 21 січня 2021 року вбачається, що 21 січня 2021 року о 16 год. 42 хв., в м.Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Верхня, буд. 11-б, водій ОСОБА_1 , виконуючи регулярні пасажирські перевезення по міському маршруту № 10 на МТЗ Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент зупинки у салоні кількість пасажирів перевищувало дозволену технічною характеристикою транспортного засобу 18 пасажирів, а саме у салоні перебувало 22 пасажири, що на 4 особи перевищувало дозволену кількість, чим порушив п.10 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

05 лютого 2021 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21 січня 2021 року він, виконував регулярні пасажирські перевезення по міському маршруту № 10 на транспортному засобі Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 . На момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції перевозив у салоні кількість пасажирів, що перевищувала дозволену технічною характеристикою транспортного засобу, а саме 22 пасажири, що на 4 особи перевищувало дозволену кількість.

Вказав, що 21 січня 2021 року згідно даних офіційного сайту ГУ ДСНС у Запорізькій області у м.Запоріжжі було хмарно з проясненнями, без опадів на дорогах ожеледиця, вітер змінних напрямків 3-8 м/с, температура повітря вночі 16-18 градусів морозу, вдень 10-12 градусів морозу. Пасажири на зупинках громадського транспорту , враховуючи заборону встановлену п.10 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, вимушені були на сильному морозі тривало очікувати автобуси міських маршрутів. Незважаючи на його зауваження, що здійснювати перевезення пасажирів у кількості більшій ніж кількість місць для сидіння він не має права, пасажири не забажали виходити з салону автобуса та благали пожаліти їх і повезти стоячи, оскільки вони сильно змерзли. Співчуваючи пасажирам та не маючи намірів на спричинення будь-якої шкоди інтересах держави та суспільства, він вчинив зазначене адміністративне правопорушення.

Звернув увагу, що навіть мінімальна сума штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.44-3 КУпАП, становить 17000 грн. і є для нього непомірно великою, оскільки він звичайний робітник з невеликою заробітною платою та не має статусу фізичної особи підприємця. Заробітна плата є єдиним джерелом його існування.

Вважає, що вчинене ним діяння не представляє великою суспільної небезпеки, не спричинило будь-якої шкоди інтересам держави, а накладення навіть мінімального штрафу становитиме надмірний тягар для нього, тобто ступінь відповідальності не є спів мірною ступеню тяжкості вчиненого діяння.

На підтвердження вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Молодцової В. та диск з відеоматеріалом. Проте, з відеоматеріалу, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення неможливо чітко та достовірно встановити дійсну кількість пасажирів в салоні транспортного засобу.

Матеріали справи не містять даних щодо технічної характеристики транспортного засобу, визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, із зазначенням кількості місць для сидіння пасажирів у даному транспортному засобі. Отже за наявними матеріалами неможливо встановити факт перевищення кількості пасажирів автобусу, відповідно до кількості місць для сидіння.

Окрім того, з наданих суду матеріалів не випливає, що працівниками поліції під час встановлення обставин правопорушення, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення, були залучені свідки, відомості про яких протокол в порушення вимог ст. 256 КУпАП не містить.

Враховуючи сукупність фактів та обставин вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, а також визнання ним факту порушення умов карантину, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність будь-яких негативних наслідків для держави та суспільства, просив звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП в повному обсязі підтверджена:

-даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 348327 від 21 січня 2021 року, яким зафіксовано факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів в кількості 22 осіб, 4 особи стояли в салоні транспортного засобу, що перевищувало кількість місць, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, і ст. 268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом, від надання пояснень на окремому аркуші відмовився, будь-яких заяв чи клопотань не надавав;

-рапортом поліцейського Молодцової В.Г., згідно з яким вона вказує про виявлення під час зупинки в салоні маршрутного таксі пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу;

-відеозаписами події, якими зафіксовано рух транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , маршруту № 10, що дозволяє зробити висновок, що вказаний транспортний засіб рухався у звичайному режимі руху, здійснюючи міський маршрут. Під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції було встановлено наявність у салоні цього транспортного засобу пасажирів у кількості, що перевищувала навіть кількість місць для сидіння, оскільки у салоні пасажири перебували стоячи.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку про те, що вони узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суддя вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тому, що не здійснює господарську діяльність та не зареєстрований відповідно до закону як фізична особа-підприємець, а працює водієм по найму, з огляду на таке.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпункту 10 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Відповідно Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021 року вони (Правила) діють відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 21.1 Правил дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.

З урахуванням зазначеного, суддя, дійшов висновку, що саме водій відповідає за кількість пасажирів, відповідно до технічної характеристики транспортного засобу.

Суддя наголошує, що не виконавши встановлені Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, а контролювати кількість пасажирів, які знаходяться в салоні автобусу (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життю та здоров`ю - є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирське перевезення.

Положеннями ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, зокрема те, що він піддав ризику зараження пасажирів цією хворобою, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим, суддя не погоджується із твердженням ОСОБА_1 про малозначність вчиненого правопорушення, оскільки передбачена законом суворість санкції свідчить про особливу підвищену небезпеку даного правопорушення, що є несумісним із твердженням про малозначність.

Відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 2270 гривень, тобто, розмір судового збору складає 454 гривні 00 копійок.

Керуючись статтями: 221, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Д.О.Ісаков