Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1080/21 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія ст. 155-1 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

адвоката Вірьовкіна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу продавцем у ФОП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривні.

В постанові суду зазначено, що 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 , працюючи продавцем у ФОП ОСОБА_2 згідно трудового договору від 01.12.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , порушила п.п. 11,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: під час реалізації підакцизних товарів (цигарок та лікеро-горілчаних виробів) через реєстратор розрахункових операцій в період перевірки з 01.08.2020 року по 26.08.2021 року проводилось без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД. А також порушено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Вказує, що податковий орган здійснював фактичну перевірку її роботодавця ФОП ОСОБА_2 , на підставі якої було складено акт про порушення останньою порядку ведення та здійснення торгівлі, а тому своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення вона не визнає, та вважає протокол про адміністративне правопорушення незаконним. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції не з`ясував, чи належить до її обов`язків програмування реєстратору розрахункових операцій. Вважає, що посилання суду першої інстанції на акт перевірки ФОП ОСОБА_2 , як на доказ її вини, є помилковим, оскільки рішення по вказаному акту на даний час не прийнято. Зазначає, що суд першої інстанції порушив її право на захист, оскільки розглянув справу без її належного повідомлення та участі.

Адвокат Вірьовкін О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що рішення податкового органу прийняті на підставі акту перевірки ФОП ОСОБА_2 № 8090/06/20/РРО/ НОМЕР_1 від 26.08.2021 року, оскаржені ФОП ОСОБА_2 до ДПС України 30.11.2021 року і рішення по ним на теперішній час не прийняте, а тому вказаний акт перевірки не можна вважати належним доказом.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилася. В своїй апеляційній скарзі просила провадити апеляційний розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення адвоката в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1185 від 26 серпня 2021 року,гр. ОСОБА_1 працюючи продавцем у ФОП ОСОБА_2 згідно трудового договору від 01.12.2017 року в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП, щодо порядку проведення розрахунків та п.п. 11,12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: реалізація підакцизних товарів (цигарок та лікеро-горілчаних виробів) через реєстратор розрахункових операцій в період перевірки, а саме з 01.08.2020 року по 26.08.2021 року проводилась без використання режиму програмування (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД). А також порушено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, про що зазначено в акті фактичної перевірки, який додається до протоколу (а.с.2)

Наведені в протоколі обставини підтверджуються:

- копією акту фактичної перевірки від 26.08.2021 року № 8090/06/20/РРО/ НОМЕР_1 , згідно якого під час перевірки магазину належного ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено наявність порушення п.п. 11,12 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с. 3-6);

- копіями фіскальних чеків, з яких вбачається, що реалізація підакцизних товарів через реєстратор розрахункових операцій в період перевірки проводилася без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД (а.с. 8)

- копією трудового договору укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 01.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 працює продавцем у ФОП ОСОБА_2 та здійснює обслуговування клієнтів (покупців) у відповідності до прийнятих на підприємстві правил обслуговування клієнтів (покупців), а також приймає товар, веде облік товару та слідкує за терміном його реалізації (а.с. 9-10).

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 155-1 КУпАП передбачена за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст.155-1 КУпАП може бути особа (працівник), яка допустила порушення порядку проведення розрахунків безпосередньо при здійсненні розрахункових операцій. Коли забезпечення виконання вимог, передбачених розділом ІІ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є обов`язком відповідних посадових осіб, суб`єктом адміністративного правопорушення можуть бути такі посадові особи.

На суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за порушення порядку проведення розрахунків складаються у разі, коли зазначені суб`єкти виступають як особи, які здійснюють розрахункові операції .

Відповідно до п.п. 11,12 ч.1 ст. 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від суб`єктів господарювання вимагається проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Порушення п.п. 11,12 ч.1 ст. 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», встановлено посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області під час проведення перевірки магазину належного ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та підтверджується вищенаведеними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Вказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю.

Враховуючи, що ОСОБА_1 являється працівником магазину належного ФОП ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме продавцем магазину, що свідчить про те, що вона відповідає в тому числі і за проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, і за ведення обліку товарних запасів даного магазину відповідно до п.п.3.1.2, п.п.3.2.1 Трудового договору від 01.12.2017 року, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_2 , а тому є безпідставним твердження апелянта про відсутність в її діях складу правопорушення, оскільки вона є суб`єктом, який підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Доводи ОСОБА_1 про те, що приймаючи рішення суд першої інстанції не з`ясував, чи належить до її обов`язків програмування реєстратору розрахункових операцій, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, остання притягнута до адміністративної відповідальності не за не програмування реєстратору розрахункових операцій, а за проведення розрахункових операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Доводи апелянта та її адвоката про те, що на даний час у ДПС України на розгляді перебуває скарга ФОП ОСОБА_2 на рішення податкового органу, які прийняті на підставі акту перевірки ФОП ОСОБА_2 № 8090/06/20/РРО/ від 26.08.2021 року і тому посилання суду першої інстанції на вказаний акт є безпідставними, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 221 КУпАП в даній справі розглядався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення нею вимог п.п.11, 12 ст. 3 Закону України « Про застосування РРО в сфері торгівлі, харчування та послуг», тоді як оскаржене рішення податкового органу, було складено відносно ФОП ОСОБА_2 та розглядається іншим органом. Крім того, скарга на податкові повідомлення рішення № 8090/06/20/РРО/ від 26.08.2021 року подана ОСОБА_2 до ДПС України лише 30.11.2021 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд порушив її право на захист, розглянувши справу без її повідомлення та участі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки останній було відомо про розгляд справи 06.10.2021 року в Ружинському районному суді Житомирської області, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.14), з якого вбачається що 15.09.2021 року ОСОБА_1 особисто отримала судову повістку на 06.10.2021 року.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП, якими не передбачено обов`язкової участі особи при розгляді справ даної категорії, вказані доводи апелянта не впливають на правильність висновків місцевого суду.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова