Провадження №3-зв/592/8/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Литовченка Олександра Володимировича,

за участю секретаря судового засідання - Черей С.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Онайка Романа Анатолійовича від розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП (справа № 592/15273/21, провадження №3/592/3228/21),

встановив:

08.12.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Онайко Р.А. від розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно ОСОБА_2 (справа № 592/15273/21, провадження №3/592/3228/21).

09.12.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Литовченку О.В.

Заява мотивована тим, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП про порушення ПДР щодо ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 є потерпілим. Водночас суддею Онайко Б.А. на даний час розглядається кримінальне провадження, справа № 592/8124/21, за ч. 1 ст. 209 КК України, де ОСОБА_1 , перебуває у статусі обвинуваченого. За таких обставин суддя Онайко Р.А. не може бути безстороннім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та підлягає відводу у справі про адміністративне правопорушення.

Вказував, що відвід судді заявив на підставі пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України.

Особа, якій заявлено відвід та інші особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення у судове засідання не прибули.

Вивчивши заяву про відвід, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення та не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29.04.1988 у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 у справі «Занд проти Австрії»).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011 р.); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03 від 12.03.2009 р.).

Згідно роз`яснення Ради суддів України, викладеного у рішенні №34 від 08.06.2017, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу законодавства України та усталеної практики ЄСПЛ, необхідно у даній справі застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Так, пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, на який посилається заявник відводу, передбачено, що суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу; суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями № 40/32 та № 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985 - незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в Конституції або законах країни; судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу.

Поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 станом на 09.12.2021 не завершено та не прийнято остаточного процесуального рішення.

Обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді заяви про відвід судді Онайко Р.А. не встановлені, заявником не доведена наявність таких обставин, які б унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі про адміністративне правопорушення відносно іншої особи, чи свідчили про його певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що безсторонність суду та здійснення провадження у справі на основі додержання законності презюмується, суд приходить до висновку, що у такій заяві про відвід не наведено доводів про наявність у судді суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у нього певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, тому доходжу до висновку, що така заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80-82 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 7, 245, 246, 252, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми Онайка Романа Анатолійовича від розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно ОСОБА_2 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 592/15273/21, провадження №3/592/3228/21) - відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко