КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2021 визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн. (а.с. 9).

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати вказану постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності в діянні складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, неповно встановлені обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Також звертає увагу на те, що у Законі України «Про національну поліцію» викладено чіткий перелік підстав зупинення працівниками поліції автомобілів та прописано чіткий алгоритм дій інспектора під час зупинення автомобіля. При цьому, після зупинення автомобіля, працівниками поліції не було роз`яснено підстав для зупинення ОСОБА_1 , тому ним було викликано додатковий наряд поліції, однак, додатковий наряд поліції також не повідомив підстав зупинення автомобіля, після чого ОСОБА_1 дійшов висновку про ігнорування незаконних дій працівників поліції (16-21).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Пирогов О.В. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи, апеляційний суд дійшов висновку про порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, тому постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2021 підлягає скасуванню.

Щодо розгляду справи по суті, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 350950, 03.07.2021 о 16 год. 10 хв. ОСОБА_1 а/д М06 Київ-Чоп 19 км керував транспортним засобом «Toyota » д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено, що 2.5. водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що він понад 30 років не вживає алкогольних напоїв та має медичну заборону на вживання алкоголю, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі доводи нічим не підтверджено, до апеляційної скарги не надано жодних медичних документів, що підтверджували б вищезазначені твердження ОСОБА_1 .

Також апеляційний суд не розглядає зауваження ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції Закону України «Про національну поліцію» та відповідну інструкцію, оскільки, нормами КУпАП передбачено розгляд справи за адміністративні правопорушення, якими визнаються протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Зі своїм не погодженням з діями працівників поліції ОСОБА_1 може звернутись до адміністративного суду у визначеному законом порядку.

За таких обставин, апеляційний суд, враховуючи наявні в матеріалах докази, доходить висновку про те, що у вчинених ОСОБА_1 діяннях наявний склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при обранні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, передбачених ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову наступного змісту.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, тобто 454,00 грн. за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура