Справа № 951/926/21
Справа № 3/951/675/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І. розглянувши матеріали справи, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 року близько11:30 год. гр. ОСОБА_1 власник магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , допустив приймання відвідувачів в даному магазині за відсутності у продавця ОСОБА_2 підтвердження документів про здійснення вакцинації проти хвороби «COVID-19» чим порушив п. 3.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 та п.1 протоколу №9 від 22.10.2021 р. Козівської селищної ради.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечив, подавши при цьому копію свідоцтва про вакцинацію ОСОБА_2 та надавши для огляду його оригінал, в якому зазначено, що така була вакцинована 27.10.2021 та 10.11.2021.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши гр. ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, які передбачені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Водночас, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Норма частини 1 статті 44-3 КУпАП має бланкетний характер, оскільки в самій статті не перелічено усіх правил щодо карантину людей, за порушення яких настає адміністративна відповідальність. Тому викладаючи суть такого адміністративного правопорушення особа, яка склала протокол, обов`язково повинна зазначити посилання на конкретний пункт нормативно-правового акта, яким встановлено відповідне правило карантину, котрого не дотрималась особа, що притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Конкретне правило щодо карантину людей, порушення якого ставиться за вину особі, повинно бути чинним на момент вчинення правопорушення саме в тій редакції, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення. З огляду на те, що за період пандемії коронавірусної хвороби правила карантину неодноразово змінювались залежно від епідемічної ситуації в конкретний момент часу, без вказівки на актуальне правило карантину, порушення якого ставиться за вину особі, неможливо встановити наявність складу цього правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, оскільки відсутність такої вказівки свідчить про відсутність формулювання обвинувачення, яке повинно бути конкретним і зрозумілим.

ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення ставиться за вину порушення п. 3.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 та п.1 протоколу №9 від 22.10.2021 р. Козівської селищної ради.

У п. 3.2 Постанови Кабінету Міністрів України№ 1236 від 09.12.2020 зазначено:на території регіонів, на яких установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, діють обмежувальні протиепідемічні заходи, передбачені пунктом 3 цієї постанови.

Додатково на території регіонів, на яких установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, рішенням регіональних комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій запроваджуються посилені заходи контролю за дотриманням на території регіону встановлених обмежувальних протиепідемічних заходів, готовності закладів охорони здоров`я до прийому хворих на COVID-19, виявлення та реєстрації осіб з підозрою на COVID-19 відповідно до стандартів Міністерства охорони здоров`я.

На території окремих територіальних громад у межах регіонів, на яких установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, рішенням місцевих комісій з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій встановлюються додаткові обмежувальні протиепідемічні заходи, які не передбачені пунктом 3 цієї постанови, у разі наявності таких ознак:

кількість виявлених нових випадків COVID-19 протягом останніх семи днів на території окремої територіальної громади перевищує 70;

кількість виявлених нових випадків COVID-19 протягом останніх семи днів перевищує кількість випадків за аналогічний період на 50 та більше відсотків.

Відповідно до протоколу № 9 засідання місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при Козівській селищній раді на адміністративних територіях Козівської громади з 00:00 год. 23 жовтня 2021 року встановлюються наступні обмеження:

з 00:00 год. 23 жовтня 2021 року - заклади працюватимуть за умови наявності підтверджуючих документів у 100 % працюючого персоналу та відвідувачів закладу про здійснення вакцинації (жовтий або зелений сертифікат) або негативного результату тестування на СОVID-19 методом по лімеразної ланцюгової реакції, яке проведене не більш як за 72 години, або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-СоV-2, яке проведене не більш як за 48 годин до здійснення заходу (відвідування закладу), або документ від лікаря про наявність протипоказань до вакцинування.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, і тільки тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

За загальними положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку в силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №518006 від 02.11.2021 вбачається, що при оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не вказано в протоколі свідків правопорушення, разом з тим вказано, що потерпілі відсутні, поняті при складанні протоколу відсутні, зазначено про долучення до даного протоколу пояснень ОСОБА_1 від 02.11.2021, який пояснив що вона вакцинована 28.10.2021 року, проте що сертифікату не має не знав. Так, згідно пояснень від 02.11.2021, наданих ОСОБА_2 остання пояснила, що сертифікату її не видали, але вона вакцинувалася 28.10.2021року в с.Геленки в медпункті вакциною «CoronaVac», вона не знала, що на робочому місці потрібно мати сертифікат про вакцинацію.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав копію свідоцтва про вакцинацію ОСОБА_2 , чим підтвердив свою невинуватість.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даних положень Основного Закону виходить, що суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Заява N 16437/04), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 150 рішення від 21 квітня 2011 року у справі Справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04).

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 умисних дій, направлених на порушення ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст.44-3, ст.245, п. 1 ст.247, ст.256, ст.278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. І. Братків