печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Литви, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ч. 1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП, -

встановив:

27.11.2020 року о 00 год. 40 хв., на площі Лесі Українки, 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем БМВ 7, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 016724, 27.11.2020 року о 00 год. 40 хв. в м. Київ, на пл. Л. Українки, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом БМВ 7, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку, яка була подана за допомогою проблискового маячка синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу на патрульному автомобілі Тойота Пріус, державний номерний знак, НОМЕР_2 . В подальшому був затриманий шляхом переслідування та блокування. Внаслідок вказаних дій водій порушив вимоги п.п. 2.4, 8.9(б) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, зазначивши, що на вимогу про зупинку він одразу зупинився, проте коли поліцейські підійшли до автомобіля, вони почали нецензурно лаятись, бити автомобіль та вимагати у нього пред`явити документи. Після того, як він відмовився вийти з автомобіля, поліцейські патрульні склали вказані протоколи про адміністративні правопорушення (як вважає ОСОБА_1 , із порушенням чинного законодавства). Також, зазначив, що відповідно до чинного законодавства, як вказано у протоколі серії ДПР18 № 003500, «поведінка, що не відповідає обстановці» не віднесено до ознак сп`яніння. Також вказав, що на відео з камер патрульних не зафіксовано, як він проходив освідування на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав негативний результат. Крім того, як вважає особа, на яку складено протокол, він не заперечував проти проходження освідування на стан сп`яніння у медичному закладі, що і зафіксовано на відео, проте наголошував, що поїде тільки на власному автомобілі.

В судовому засіданні було досліджено відеоматеріал з нагрудних камер працівників поліції. На відео вбачається, що водій, перебуваючи в автомобілі, то поводить себе агресивно, то взагалі ігнорує запитання патрульних поліцейських. В присутності двох свідків ОСОБА_1 спочатку не заперечував проти проходження освідування на стан сп`яніння, проте бажав він проїхати до медичного закладу на своєму автомобілі. На запитання патрульного чи бажає він проїхати до медичного закладу на авто патрульної поліції та пройти освідування на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відповів, що не бажає (01 год. 06 хв. 33 сек.)

Для розгляду справи суддею викликались свідки - патрульні поліцейські, якими оформлювались протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також особи, які були присутніми під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога.

В судові засідання, що відбувалися 28.01.2021, 02.02.2021, працівники патрульної поліції та свідок ОСОБА_7 , повідомлені про місце, дату та час розгляду справи належним чином, не з`явилися.

Свідок ОСОБА_8 не з`явився у зв`язку із неотриманням судової повістки, двічі надісланої на номер мобільного телефону, що вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 003500.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, фіксації події, що стала підставою для складання протоколу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на відеозапис, суддя вважав можливим завершити розгляд справи на підставі наявних доказів.

Суддя, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, дослідивши відеозаписи з боді-камер працівників патрульної поліції та заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 2-4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже посилання ОСОБА_1 на те, що «поведінка, що не відповідає обстановці», не є ознакою сп`яніння, є помилковим.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, в протоколі серії ДПР18 № 003500 було вказано, що особа перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння. Свій висновок патрульні зробили на підставі того, що у водія зіниці очей були такими, що не реагують на світло, та поведінка, що не відповідає обстановці.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу І Інструкції, п. 9 Розділу ІІ Інструкції суддя вбачає законною заборону патрульних дістатися ОСОБА_1 до медичного закладу на власному авто, щоб останній пройшов освідування на стан сп`яніння, адже водій був таким, щодо якого є підстави вважати, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Тобто, в даному випадку, не є обов`язковим першочергове підтвердження патрульними факту того, що водій перебуває у стані сп`яніння, достатньо лише законних підстав вважати наявність даного стану.

Отже, заборонити водієві, щодо якого існує підозра про його перебування в стані сп`яніння, діставатися до закладі охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, керуючи власним транспортним засобом, є не правом, а обов`язком поліцейських, що і було пояснено водієві.

Таким чином, дослідженим відеозаписом підтверджується, що у присутності двох свідків ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що по суті узгоджується із поясненнями самого ОСОБА_1 , який, не заперечуючи фактичних обставин, помилково трактує їх як такі, що доводять його невинуватість.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він пройшов освідування за допомогою приладу «Драгер» та отримав негативний результат не доводять відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться саме у закладі охорони здоров`я, а не за допомогою приладу «Драгер».

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім для ОСОБА_1 буде адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Що стосується доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з цим, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, суд позбавлений можливості вірно кваліфікувати дії ОСОБА_1 , оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена частина статті 122-2 КУпАП, за якою він притягається до адміністративної відповідальності. В свою чергу, при розгляді справ про адміністративні правопорушення суддя позбавлений можливості вийти за межі складеного протоколу та самостійно здійснювати кваліфікацію діяння особи.

Таким чином оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суддя вбачає підстави закрити провадження у частині можливого вчинення особою правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП у зв`язку із недоведеністю вчинення такого правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 130, 122-2, 247, 252, 266, 276-280, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько