Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/59/21 Головуючий суду І інстанції суддя Кокорєв В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Лопатишкіна Г.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

та його захисника Лопатишкіна Геннадія Юрійовича

на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 жовтня 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає АДРЕСА_2 , приватний підприємець

- відносно якого провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 вересня 2020 року серія БД № 295975, 07 вересня 2020 року о 05:28 год. в м. Миколаєві, Інгульський район, вул. Космонавтів поблизу буд. 74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя), водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, на що водій погодився та відповідно до тесту № 30 технічного приладу ALKOTEST DRAGER 7510 склав 1,04%. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Водій ОСОБА_1 з результатами тесту згоден.

В протоколі зазначено, що водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 жовтня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , закрито на підставі ч.2 ст.284 КУпАП. Матеріали провадження відповідно до вказаної постанови передано до Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2, в порядку ст.253 КУпАП.

Постановою Інгульського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 27 листопада 2020 року кримінальне провадження за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку.

Не погодившись з судовим рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 жовтня 2020 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Лопатишкін Г.Ю. подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати вказану постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що постанова районного суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, за такого відсутні були підстави для направлення справи до правоохоронних органів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Лопатишкіна Г.Ю., перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

За правилами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року за №720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону України за №2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону України №720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону України №2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону України №2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст.286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Також слід зазначити, що дійсно, ч.1 ст.130 КУпАП на офіційному сайті Верховної Ради України на даний час викладена в редакції Закону України №2617-III від 22 листопада 2018 року без врахування положень Закону України №720-1Х від 17 червня 2020 року, який вніс зміни до Закону України №2617-V111 від 22 листопада 2018 року. Проте цей факт сам по собі не впливає на кваліфікацію осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, оскільки п.117 Закону №720-1Х від 17 червня 2020 року виключено, зокрема, підпункт 4 пункту 1 Закону №2617-V111 від 22 листопада 2018 року, в якому ст.130 КУпАП викладалася в новій редакції, що свідчить про те, що після набрання чинності Законом №720-1Х від 17 червня 2020 року ст.130 КУпАП діє в попередній редакції.

Частиною 1 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Тому за цими положеннями до осіб, які вчинили після 03 липня 2020 року дії під час керування транспортними засобами, що були спочатку виключені зі ст.130 КУпАП, а потім внесені зміни про їх вилучення із відповідного Закону, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, без застосування нового закону, що посилював таку відповідальність та не має зворотної сили у часі.

Тому водій ОСОБА_1 , вчинивши правопорушення 07 вересня 2020 року, підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (Закон України №1446-VIII від 07 липня 2016 року), у редакції, що діяла до внесення відповідних змін та введення ст.286-1 КК України, з подальшим їх вилученням та залишенням попередньої редакції в КУпАП.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження виявлення алкогольного сп`яніння встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі- Інструкція).

Пунктом 2 розділу 1 наведеної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 10 вказаної Інструкції передбачається, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведено за допомогою алкотесту 7510 прилад ARLM 0278.

Із роздруківки вказаного приладу від 07 вересня 2020 року 05.32 год. видно, що результат огляду складає 1.04 проміле. Зазначений акт та роздруківка тестування на алкоголь до протоколу №295975 підписані особою, яка проходила тестування ОСОБА_1 . Крім того вказаний акт підписано також свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10,11).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 295975, 07 вересня 2020 року о 05:28 год. в м. Миколаєві, Інгульський район, вул. Космонавтів поблизу буд. 74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя), водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, на що водій погодився та відповідно до тесту № 30 технічного приладу ALKOTEST DRAGER 7510 склав 1,04%.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали свої пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Наведені показання свідків свідчать про те, що 07 вересня 2020 року о 05.35 год. водій ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу, ALKOTEST DRAGER 7510, тест 30 склав 1,04%.

Таким чином свідки підтвердили, що огляд здійснено на місці зупинки та будь-яких підстав не довіряти їх показам у суду немає та протилежного не встановлено, покази засвідчили своїм підписом.

Так, ОСОБА_1 власноручно підписав протокол про адміністративне правопорушення, та зазначив в ньому про те, що пояснення надасть у суді. Яких-небудь заперечень не виклав ні в самому протоколі, ні на окремому аркуші.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 є доведеною у порушенні вимог п.2.9 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводів на спростування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення апеляційна скарга не містить.

Суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В свою чергу в статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

За таких обставин, суд зобов`язаний закрити провадження саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП .

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що постанову місцевого суду слід скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.247, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Лопатишкіна Геннадія Юрійовича задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 скасувати та на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП закрити провадження в справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова Миколаївського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З. Бондаренко