ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 Справа №607/18273/21

провадження №3/607/8039/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського району Управління поліції Головного Управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №498967 від 28.09.2021 року вбачається, що 28 вересня 2021 року о 16 год. 55 хв. в с.Баворів вул.Шевченка Тернопільського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував мотоблоком Кентавр МБ 1081 Д-5 без номерного знаку , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Аlcotest Drager» 6820 на табло якого висвітився результат 1.42 ‰ проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що зупинка мотоблоку, яким він керував здійснена працівниками поліції безпідставно; мотоблок, яким він керував не є транспортним засобом та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, а саме відеозапис, який би засвідчував факт продування приладу "Аlcotest Drager», а відтак залишається незрозумілим звідки працівники поліції отримали результат для відображення в протоколі. Крім того, відеозапис, наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в порушення вимог закону, не є безперервним.

У судовому засіданні захисник - адвокат Сампара Н.М. наявне клопотання ОСОБА_1 підтримала та просить задовольнити, а саме закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч.1 ст.130 КУпАП, зважаючи на відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п.1.10 ПДР України).

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Із п.1.10 ПДР вбачається, що транспортний засіб це пристрій , призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; причіп це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи розпуски.

ОСОБА_1 у поданому суду клопотанні стверджує, що працівники поліції безпідставно зупинили його мотоблок, яким він керував, посилаючись на порушення п.п.2.9в ПДР, а саме відсутність номерного знаку на мотоблоці. Проте, як зазначає гр. ОСОБА_1 мотоблок, відповідно до чинного законодавства, не являється транспортним засобом і на нього не розповсюджується обов`язок його реєстрації та для його керування не потрібне посвідчення водія, тому всі подальші дії працівників поліції, а саме оформлення протоколу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, є недопустимими.

Вказане у клопотанні твердження гр. ОСОБА_1 суд вважає помилковим та таким, що не заслуговує на увагу оскільки, як вбачається із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №526840 від 28.09.2021 року підставою зупинки гр. ОСОБА_1 стала відсутність номерного знаку на причепі, який «буксирувався» мотоблоком. Причіп, відповідно до п.1.10 ПДР являється транспортним засобом і як наслідок вимагає державної реєстрації тому, експлуатація причепу без державного реєстраційного номерного знаку є незаконною та тягне відповідальність.

Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчення тракториста-машиніста: «Машини», керування якими здійснюється за наявності посвідчення, залежно від їх типів і призначення поділяються на такі категорії:

-А1 - трактори з потужністю двигуна до 73,5 кВт; А2 - трактори з потужністю двигуна понад 73,5 -кВт; В1 - самохідні зерно-і кукурудзозбиральні машини; В2 - самохідні кормозбиральні машини; ВЗ- самохідні машини для збирання коренеплодів, картоплі, овочів, фруктів і ягід; С самохідні дорожньо-будівельні машини; D1 - екскаватори з об`ємом ковша до 4 куб. метрів; 02 - екскаватори з об`ємом ковша понад 4 куб. метри; Е1 - навантажувачі з потужністю двигуна до 147 кВт; Е2 -навантажувачі з потужністю двигуна понад 147 кВт; Р1 - автогрейдери масою до 18 тонн; Р2 - автогрейдери масою понад 18 тонн; СІ - бульдозери з потужністю двигуна до 73,5 кВт; 02 - бульдозери з потужністю двигуна понад 73,5 кВт; Н - інші самохідні машини, які підлягають реєстрації в державній інспекції сільського господарства.

Тому, з огляду на вищезазначене, суддя погоджується із твердженням гр. ОСОБА_1 з приводу того факту, що мотоблок, яким керував останній не відноситься до транспортного засобу і для нього не потрібно посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб чи полісу.

У відповідності з Інструкцією по експлуатації мотоблок призначений виключно для сільськогосподарських робіт, та не підлягає реєстрації в органах ДАІ. Тому факт зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки мотоблок, яким він керував не є транспортним засобом. А тому, протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №498967 від 28.09.2021 року складений з порушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не вірно викладена об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи, не доведено, що мотоблок є транспортним засобом чи самохідною машиною, механізмом, саморобною, самохідною сільськогосподарською технікою тощо, яка підлягає реєстрації певним підрозділом Державтоінспекції МВС України чи інспекцією Держтехнагляду, на яку оформляються та видаються реєстраційні документи відповідного зразка, закріпляються номерні знаки та на використання (керування) якою необхідно мати посвідчення водія чи посвідчення тракториста-машиніста.

Крім того, на підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією із нагрудних відеокамер працівників поліції. Однак, на вказаних відеофайлах не зафіксовано факту продування приладу "Аlcotest Drager», що унеможливлює з`ясування джерела отримання результату огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Відповідно до п.5 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 , включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На вказаних відеофайлах міститься відеозапис, який в порушення вимог інструкції, не є безперервним, не відображає усі ключові події, які слугували підставою для оформлення адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме містять лише факт складання адміністративних матеріалів.

Щодо наданого як доказ рапорту поліцейського від 28.09.2021 р., суддя також не може вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст.251 КУпАП рапорт не може бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, вважаю, що копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності технічного засобу «Аlcotest Drager» та декларація про відповідність та сертифікат перевірки вказаного технічного засобу, долучені працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, без зафіксованої процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи огляду у присутності свідків, не несуть жодного доказового значення для підтвердження вини останнього у вчиненні правопорушення яке йому інкримінується.

Крім того, суддя не бере до уваги в якості доказу й акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу «Аlcotest Drager», оскільки процедура отримання цих показників алкогольного сп`яніння, в порушення ст.266 КУпАП, не підтверджена відеоматеріалами чи письмовими показами свідків, присутніми під час їх отримання.

Фотоматеріали, наявні в матеріалах справи свідчать виключно про відсутність номерного знаку на причепі, який буксирувався мотоблоком, але аж ніяк про стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом ( мотоблок таким не є ), що також виключає можливість взяти до уваги вказані фотоматеріали в якості доказів для підтвердження вини останнього у вчиненні правопорушення яке інкримінується ОСОБА_1 .

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому суддя приходить до висновку, що фактично в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема відсутні належні, достатні та допустимі докази об`єктивної сторони правопорушення, власне факту керування транспортним засобом (мотоблок таким не є ) в стані алкогольного сп`яніння.

З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін