П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 р. року м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кобеляки у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 РНОКПП НОМЕР_2 , офіційно не заміжня, має на утриманні двох дітей 2006 та 2007 року народження, уродженки с. Світлогірське Полтавського району і області, громадянки України, працює продавцем продуктового магазину ФОП ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася, -

Встановив:

29 січня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 235 від 20 січня 2021 року, продавець магазину ОСОБА_1 не проводить температурний скринінг перед початком роботи, відсутній журнал контролю температури, не організоване місце для антисептичної обробки рук. Відсутня розмітка на підлозі у 2 метра для розмежування покупців, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена відповідальність за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засідання ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення визнала.

Відповідно до статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Диспозиція статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції чинній станом на 20 січня 2021, передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана стаття є бланкетною та відсилає до інших нормативно правових актів, що регулюють питання щодо карантину людей.

Так, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 14 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями) на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме: забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни);

Як слідує з положень п.п 4 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями), додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази надані суду на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що у вину ОСОБА_1 ставиться те, що будучи продавцем продовольчих товарів у магазині, вона приймала відвідувачів, у день та час, коли це заборонено п.п 4 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями), додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом.

Разом з тим, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення № 235 від 20.01.2021, в якому викладено обставини інкримінованого правопорушення (а.с.2); акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 20.01.2021 (а.с.5-6); письмове пояснення ОСОБА_1 , у яких вона вказувала про те, що вказані недоліки зобов`язується виправити в найкоротші терміни (а.с.4), а також DVD-диск з відеозаписом порушення № 111302501 (а.с.7).

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, що проводить господарську діяльність, в тому числі у сфері торговельного та побутового обслуговування, суду не надано.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, та відповідно не є суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом порушення п.п 4 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями), додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом.

Відсутність однієї із складових складу правопорушення, а саме суб`єкту правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 44-3, 256, 247, 251, 279, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя