Провадження № 3/643/5148/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Кононенко Т.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №710925 від 07.11.2021 року) для розгляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07.11.2021 року за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з сестрою, в ході якої висловлювався нецензурною, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство.

Потерпіла ОСОБА_2 , надала висновок фахівця з питань судово- медичної експертизи від 08.11.2021 року № 438, за висновком якого у потерпілої ОСОБА_2 , мається легке тілесне ушкодження.

Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в сукупності, приходжу висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мають бути повернуті відповідному органу за для доопрацювання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Диспозиція ч. 1 ст. 126-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Основним безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є здоров`я особи. Додатковим факультативним його об`єктом можуть виступати воля, честь і гідність особи, її психічна недоторканність.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає у фізичному, психологічному або економічному насильстві. Окрім того законодавець вказує, що такі види насильства призводять до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Суб`єкт кримінального правопорушення спеціальний - член подружжя чи колишнього подружжя або інша особа, яка перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлював чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

Суб`єктивна сторона характеризується умислом.

Також диспозиція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони дане кримінальне правопорушення характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження.

В даному випадку йдеться про легке тілесне ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).

З наведеного вбачається, що основною ознакою для кваліфікації фізичного насильства за ст. 173-2 КУпАП є застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень. Якщо у випадку застосування фізичного насильства спричинено тілесні ушкодження (синці, ссадини, тощо), такі дії особи слід кваліфікувати за ст. 125 або за ст. 126-1 КК України.

З матеріалів справи не можливо встановити чи були відповідно до вимог ст. 214 КПК України уповноваженою особою відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 , внесені та чи перевірено наведені в її заяві відомості з дотриманням вимог КПК України.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним повернути адміністративний матеріал до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області - для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ст. 277, ст.278 КУпАП, суд-

постановив:

Повернути до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області для належного оформлення матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Кононенко