П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/1740/20

Провадження №3/534/51/21

04 лютого 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Солохи О.В., за участю секретаря судового засідання Гончар С.Т., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Медведєвої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 09.11.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу, 09.11.2020 о 13 год. 52 хв. в м. Горішні Плавні, по вул. Набережній, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав повністю. Вказав, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку. Під час процедури йому стало зле та він попрохав викликати швидку допомогу, що доставила його до лікарні. Вказував, що процедура проходження огляду працівниками поліції була порушена та не відповідала чинному законодавству. Прохав закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Медведєва Т.В. під час судового засідання наголошувала, що під час оформлення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції було порушено установлений порядок проведення огляду на стан сп`яніння та процедуру направлення водія на огляд на стан сп`яніння. Також, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. Вважає, що порушення під час складення протоколу є істотними, а тому наполягала на закритті справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в даній справі складу адміністративного правопорушення. Крім того, адвокат наголошувала на тому, що працівником поліції, в порушенні п.6 Порядку №1103 було залучено в якості свідка особу, щодо неупередженості якого є сумніви. Так, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 (власника автомобіля, що пошкодив ОСОБА_1 ), а отже є всі підстави вважати, що надані у судовому засіданні покази свідка є упередженими.

Допитаний ОСОБА_4 , показав суду, що був безпосереднім свідком транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», з ознаками алкогольного сп`яніння та здійснив зіткнення із автомобілем Шевроле. У автомобілі окрім ОСОБА_1 перебували ще двоє осіб. Зазначив, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але коли працівники дістали технічний засіб, від проходження відмовився. Наголошував, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився. Свідок показав, що права та наслідки відмовлення від проходження огляду на стан сп`яніння були роз`яснені. Протокол про адміністративне правопорушення підписував на місці ДТП.

ОСОБА_3 будучи допитаним у судовому засіданні показав суду, що у той день ловив рибу біля річки. Почувши удар та скрежет металу вийшов до дороги, де побачив дорожньо-транспортну пригоду та водія який пересаджувався з водійського сидіння на пасажирське. Враховуючи, що трапилося ДТП ОСОБА_3 зателефонував в поліцію. На думку ОСОБА_3 , ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані. По приїзду патрульної поліції, водію ОСОБА_1 пропонували пройти тест на вміст алкоголю за допомогою спеціального технічного засобу Drager, на що останній погодився, однак, згодом сказав, що він погано себе почуває, йому викликали карету швидкої допомоги та відправили до лікарні. Вказував, що працівники поліції склали протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження освідування на стан сп`яніння, одночасно на запитання суду: «чи пропонували працівники поліції ОСОБА_5 пройти освідування на стан сп`яніння у медичному закладі», не пам`ятає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав суду, що працівники поліції запропонували пройти водієві тест на вживання алкоголю, на що ОСОБА_1 спочатку погодився. Коли розпочалась процедура огляду на стан сп`яніння, то ОСОБА_1 повідомив, що йому стало зле, та попрохав викликати йому швидку допомогу. Після приїзду карети швидкої допомоги, водія забрали до лікарні. Згодом, працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що саме у лікарні ОСОБА_1 пройшов тест на вміст алкоголю за допомогою спеціального технічного засобу Drager, який показав вміст алкоголю у ОСОБА_1 . Разом з тим, наголошував, що на місці ДТП ОСОБА_1 відмовився від освідування на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Врахувавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та позицію його захисника, особисто сприйнявши покази свідків, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.11.2020 о 13 год. 52 хв. в м. Горішні Плавні, по вул. Набережній, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із складеним щодо ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №242053, у водія транспортного засобу поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, що узгоджується із вимогами Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015.

Статтею 266 КУпАП детально регламентовано порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Так, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на тому, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, однак, оскільки йому стало зле, то він за станом здоров`я, з об`єктивних причин не зміг пройти процедуру огляду на стан сп`яніння. Натомість, працівники поліції сприйняли його неспроможність на місті пройти процедуру огляду на стан сп`яніння, як відмову від такої та склали протокол.

Суд зауважує, що відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації від 07.12.2015 №1100 Комсомольська міська лікарня за адресою м. Горішні Плавні, вул. Миру, 10, входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на цілодобове проведення медичних оглядів з метою виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як убачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, дійсно поліцейським розпочато процедуру проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, при спробі провести огляд на стан сп`яніння, завершити його працівником поліції не вдалося, оскільки ОСОБА_1 , попрохав викликати швидку медичну допомогу. На неодноразові запитання працівника поліції, чи відмовляється особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан сп`яніння, відповіді ОСОБА_1 так і не було надано. Крім того, на дослідженому відеозаписі чутно, що ОСОБА_1 також зазначали про його можливість проїхати до медичного закладу для освідування на стан алкогольного сп`яніння. Працівником поліції було роз`яснено що у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як було зауважено у судовому засіданні правопорушником так і його адвокатом у клопотанні про закриття справи, в матеріалах справи міститься результат проведення тесту на вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 за допомогою «Drager».

Суд наголошує, що попри відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, освідування ОСОБА_1 було проведено у комунальному некомерційному підприємстві «Лікарня інтенсивного лікування І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810, прилад ARСD 0551, тест 846 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 2,33%. Натомість суд наголошує, що зазначений огляд виконано 09.11.2020 о 16 год. 02 хв., тобто після спливу 2 годин з моменту, виявлення підстав для його проведення, зупинки (скоєння ДТП) транспортного засобу ОСОБА_1 . У контексті зазначеного з урахуванням внутрішнього переконання, на думку суду працівниками поліції дотримано порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, зокрема це узгоджуються з діями працівників поліції, які після відмови ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП та госпіталізації останнього до медичного закладу, намагалися супроводжувати ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такі твердження узгоджуються з показами допитаних у судовому засіданні свідків.

За змістом п.9 р.2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

На переконання суду саме через сплив 2 годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду на стан сп`яніння до моменту його проходження ОСОБА_1 , працівниками поліції дії ОСОБА_1 розцінено, як порушення останнім п.2.5 ПДР України, у зв`язку із чим відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.11.2020 серії ДПР18 №242053 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Разом з тим, дії ОСОБА_1 , щодо не проходження огляду на стан сп`яніння не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, розцінюються судом як спосіб уникнення відповідальності за ст.130 КУпАП.

З приводу посилань адвоката Медведєвої Т.В. щодо незаконного залучення працівником поліції у якості свідка ОСОБА_2 (який є сином ОСОБА_3 потерпілого за ст.124 КУпАП) у порушення вимог Інструкції, суд зазначає наступне.

Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Суд наголошує, що постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.01.2021 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На час складення поліцейським протоколу серії ДПР18 №242053 від 09.11.2020 ОСОБА_1 ще не був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а отже твердження його захисника щодо упередженості ОСОБА_2 є безпідставними.

Одночасно, покази ОСОБА_2 надані ним під час допиту у судовому засідання у якості свідка, суд сприймав безпосередньо.

У свою чергу покази усіх свідків є стабільними, послідовними, обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Підстав для критичної оцінки показів свідків судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація свідків не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та у сукупності дають суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Великобританія, США) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини відзначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумніву, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому, розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Здійсненою під час судового засідання перевірки матеріалів справи, достоменних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення судом не встановлено, а незначні невизначеності, під час порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , не впливають на ступінь вини останнього.

Суд не приймає до уваги і критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , даних у судовому засіданні щодо не визнання вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки така позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є способом захисту за вчинене адміністративне правопорушення та викликана бажанням уникнути адміністративної відповідальності.

На глибоке переконання суду особа, яка керує автомобілем (джерелом підвищеної небезпеки) повинна розуміти потенційну можливість завдати серйозної шкоди оточуючим.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення, на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.40-1 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подаються протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 09 лютого 2021 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.