ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 684/440/21

Провадження № 3/684/221/2021

03 грудня 2021 року смт.Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Галиш І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Хмельницького РУ поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

СПД №1 ВП ВП №1 Хмельницького РУ поліції ГУНП в Хмельницькій області направлено до Старосинявського районного суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №528586 04.11.2021 року о 10 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 в магазині «Зустріч» здійснювала торгівельну діяльність без наявного результату тестування на COVID-19, яке проведено не більше як 72 години, або документу, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 хоча б однією дозою вакцини, чим порушила вимоги постанови КМУ №1236 та вимоги протоколу Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Хмельницької ОДА, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, при цьому вказавши, що вона перебувала на стажуванні в магазині «Зустріч» лише 1 день, а саме 04.11.2021 року, при собі мала медичну книжку, однак на роботу в магазин в подальшому не вийшла, наразі не працює.

Суд, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частиною 1статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Так, згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України установлено карантин.

Залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим та областях України, м. Києва, м. Севастополя встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 та встановлюються відповідні обмеження.

Відповідно до затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2021 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 та від 29.06.2021 № 677, на території де запроваджено Червоний рівень епідемічної небезпеки заборонено приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання. Проте, обмеження не застосовуються за умови наявності: документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, міжнародного, внутрішнього COVID-сертифіката України, виданого в Україні відповідно до Порядку № 677 (далі міжнародний, внутрішній сертифікати), або іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати), або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що в матеріалах справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі та факт вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та на підставі яких можна було б встановити наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Окрім цього, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №528586 від 04.11.2021 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суті правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 , не конкретизовано, які саме дії вона вчинила, які б відповідали диспозиції статті 44-3 ч. 1 КУпАП, за якою кваліфіковані її дії, не зазначено, яку конкретну норму постанови КМУ № 1236 порушила ОСОБА_1 , обмеження якого рівня епідемічної безпеки, не зазначено її реквізитів, а лише номер, хоча вказана постанова від 09.12.2020 року передбачає різні обмеження на території, де запроваджено різні рівні епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити конкретні норми (статті, частини статей, пункти) відповідного закону, які були порушені, чого не містить направлений до суду для розгляду протокол ВАБ №528586 від 04.11.2021 року, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№ 5285856 від 04.11.2021 року, надано лише протокол №16 позачергового засідання обласної комісії з питань техногенної-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Хмельницької РДА Про вжиття додаткових заходів протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території області від 20.10.2021 року, однак вказаний протокол визначає рекомендації для роботи суб`єктів господарювання, яким ОСОБА_1 не є.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зі змісту ст. 62 Конституції України вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та відсутність жодних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин, суд приходить до переконання, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Галиш І.Б.