ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/2537/21
Провадження № 33/819/521/21 Головуючий в 1 інстанції: Корсаненкова О.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника Миргород О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою з доповненнями захисника Миргород О.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя Іванівського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано виним в тому, що він 16.09.2021 року о 19-30 год. на а/д Р 47 керував автомобілем ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова. Від продуття приладу Драгер ARBH0590 та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник Миргород О.І. в інтересах ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування доводів, посилаючись на зміст положень ст. 9, 245, 252 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначає про те, що працівниками поліції не було дотримано порядок огляду на визначення стану сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи пропонувалось правопорушнику пройти огляд сертифікованим технічним засобом на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чи відмовився правопорушник від освідування на місці зупинки та що стало підставою для направлення його для проходження освідування в медичному закладі. Вказує про те, що фабула адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, не відображає всі ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, суд першої інстанції в порушення вимог ст.6 Європейської конвенції самостійно викладено фабулу адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовився продути прилад Драгер ARBH0590 в присутності двох свідків, однак матеріали справи не містять відомостей про свідків події. В порушення вимог ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 не було роз`яснено його права. ОСОБА_1 не було проінформовано про застосування спеціального технічного засобу.

В порушення вимог Інструкції та ст.266 КУпАП ОСОБА_1 було виписано направлення не до найближчого медичного закладу, а до Новокаховської ЦРЛ. В порушення вимог ст.260, 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Крім того, направлення на освідування до медичного закладу видане з порушенням закону та є недопустимим доказом. Відеозапис, наданий на підтвердження факту порушення прави дорожнього руху, є неналежними доказом, оскільки у справі відсутні відомості про те, за допомогою якого саме технічного засобу здійснено відеозапис. У зв`язку із викладеним апелянт зазначає про те, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено поза розумним сумнівом.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши пояснення захисника Миргород О.І. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а така само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2 Інструкції - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п.6 цієї Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

Доводи захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є непереконливими.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.09.2021 року о 19-30 год. ОСОБА_1 , на а/д Р 47 керував автомобілем ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка вимова. Від продуття приладу Драгер ARBH0590 та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_1 не визнав себе та пояснив, що не вживав алкогольні напоїв.

Він же, не заперечував той факт, що був зупинений працівниками поліції, але при цьому стверджував, що не пам`ятає чи пропонували вони йому продути прилад «Драгер» та пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Цю позицію захисту ОСОБА_1 було перевірено судом першої інстанції, яка не знайшла свого підтвердження.

Зокрема, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, підтверджено, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.09.2021 року та наявним у матеріалах справи відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки - продути прилад «Драгер», так і в медичному закладі відмовився.(а.п.4,6, 9)

З відеозапису, який долученого до протоколу, вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував обставини, за яких його було зупинено працівниками поліції - не зупинився на спеціальний сигнал автомобіля працівників поліції, що також підтверджено постановами від 16.09.2021 року серії БАВ №518907, серії БАВ №51806 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, з яких убачається про одночасне фіксування працівниками поліції трьох адміністративних правопорушень, зокрема й за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації, вказали зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у нього, запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки - продути прилад «Драгер» та пройти огляд у медичному закладі, від чого він відмовився.(а.п.4,6, 9)

Наведеними доказами підтверджено той факт, що ОСОБА_1 керував транспорним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, якими спростовуються твердження апелянта про те, що він не вживав алкогольні напої.

Отже у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, та для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, але він відмовився надати пояснення по суті правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а також про оскарження ним таких дій у встановленому законом порядку.

А тому доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було дотримано порядок огляду на визначення стану сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, при складанні протоколу, не відповідають дійсності.

Технічне фіксування відеозапису було проведено відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 .

Суперечать змісту відеозапису, долученого до протоколу, доводи захисника про те, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про застосування відеофіксації, з якого випливає, що про це його було повідомлено.

За умови того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, у працівників поліції не виникло обов`язку інформувати ОСОБА_1 про застосування спеціального технічного засобу для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому доводи апелянта з цього приводу є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.254, 256 КУпАП, та доданий до нього відеозапис, є належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи апелянта про неналежність та недопустимість цих доказів слід визнати безґрунтовними.

Підстави вважати, шо запропонований працівниками поліції ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає встановленому законом порядку, відсутні, а тому твердження апелянта про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є такими, що суперечать встановленим обставинам справи.

Порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції було розглянуто за його участю, тобто в судовому засіданні він реалізував своє право на захист.

З огляду на це, підстави вважати, що права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були порушені, як про це вказує апелянт, відсутні.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що направлення ОСОБА_1 на огляд у медичному закладі було здійснено не до найближчого медичного закладу, оскільки це не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду та не впливає на правильність висновків суду.

Позбавлені правових підстав доводи апелянта про порушення вимог ст.266 КУпАП через те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом за наявності підстав вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не доводився та не фіксувався, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Вимоги вказаної норми поширюються лише на осіб, відносно яких встановлено та доведено факт керування транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. З підстав лише відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було законних підстав відсторонювати особу від керування транспортним засобом.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції самостійно виклав фабулу адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовився продути прилад Драгер ARBH0590 в присутності двох свідків, однак матеріали справи не містять відомостей про свідків події, оскільки ця помилка суду допущена при викладені фабули адміністративного правопорушення не є істотним порушенням норм процесуального та матеріального права та не впливає на висновок суду про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з чим, доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника Миргород О.І. в інтересах ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Миргород О.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бериславського районного суду Херсонської області 18 листопада 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма