Провадження № 3/643/5585/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380243 від 25 листопада 2021 року, 14 листопада 2021 року о 23:30 год. гр. ОСОБА_1 чіплявся, ображав та погрожував фізичною розправою ОСОБА_2 , 1949 р. н., внаслідок чого порушував громадський порядок та безпеку.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що у зазначений у протоколі час перебував вдома, дивився телевізор і чув як сусідка ОСОБА_2 сварилася зі своїм сином. Тишу не порушував, скандалів з нею не вчиняв. Також пояснив, що сусідка ОСОБА_2 регулярно влаштовує скандали з мешканцями будинку. Не заперечував, що і в нього виникали з ОСОБА_2 конфлікти, проте не у день та час, зазначений у протоколі. Пояснив, що намагається уникати зустрічей з сусідкою ОСОБА_2 , яка кожного дня викликає поліцію та через дії якої у домі декілька разів відбувалися пожежі. Вину у скоєнні правопорушення не визнав, оскільки обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380243 від 25 листопада 2021 року; заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Отже, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. При цьому хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднуються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими.

Об`єктом адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та громадської безпеки.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що настають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. При цьому така неповага має явний, тобто очевидний характер як для винного, так і для осіб, які спостерігають за його діями. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок доведення наявності в діях особи складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які уповноваженні складати протоколи про адміністративне правопорушення.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380243 від 25 листопада 2021 року навіть не зазначено місце вчинення правопорушення.

З заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що місцем вчинення правопорушення є місце її проживання та місце проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , що зумовлює невідповідність місця можливого вчинення адміністративного правопорушення поняттю «громадське місце».

Суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення: об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що є умовою для визнання особи винною у скоєнні правопорушення.

Крім цього, поясненнями ОСОБА_1 спростовуються обставини, викладені у протоколі, а доказів, підтверджуючих скоєння останнім правопорушення 14 листопада 2021 року, передбаченого ст. 173 КУпАП, не містять, оскільки ані протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380243 від 25 листопада 2021 року, ані заявою ОСОБА_2 не підтверджується наявність події та складу адміністративного правопорушення відповідно до наявності вищевказаних ознак складу правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20 вересня 2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 156, 247, 268, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Власенко