Справа № 264/8718/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Юлія Олександрівна, Суддя Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Ю.О., за участю секретаря Ситнік О.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Кассай А.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України, який зареєстрований та за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2021 року від Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до Іллічівського районного суду м. Маріуполя надійшли протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 715, 716, 717, 718 719, 720 від 19.11.2021 року ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України та військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.01.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті 333 військового представництва Міністерства оборони України, не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про виплати надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці особового складу 333 військового представництва, в тому числі і собі, наказом від 04.01.2021 за № 3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України та та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.01.2021 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті 333 військового представництва Міністерства оборони України, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавок за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці особовому складу 333 військового представництва Міністерства оборони України в тому числі і собі, наказом від 04.01.2021 за № 3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України та військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.01.2021 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті 333 військового представництва Міністерства оборони України, не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавок за особливості проходження служби особовому складу 333 військового представництва в тому числі і собі, наказом від 02.01.2021 за № 2, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України та та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.01.2021 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті 333 військового представництва Міністерства оборони України, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавок за особливості проходження служби особовому складу 333 військового представництва Міністерства оборони України в тому числі і собі, наказом від 02.01.2021 за № 2, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України та військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.01.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті 333 військового представництва Міністерства оборони України, не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про виплати премії особовому складу 333 військового представництва в тому числі і собі у розмірі 35% до посадового окладу, наказом від 04.01.2021 за № 3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України та та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.01.2021 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті 333 військового представництва Міністерства оборони України, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення премії особовому складу 333 військового представництва Міністерства оборони України в тому числі і собі, наказом від 04.01.2021 за № 3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

26.11.2021 року постановою судді об`єднано в одне провадження під спільним номером № 264/8718/21 провадження 3/264/3326/2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та справу № 264/8723/21 провадження 3/264/3331/2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, справу №264/8722/21 провадження 3/264/3330/2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, справу № 264/8719/21 провадження 3/264/3327/2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, справу № 264/8720/21, провадження 3/264/3328/2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, справу №264/8721/21 провадження 3/264/3329/2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та надав суду пояснення, що на час відпустки начальника тимчасово виконував його обов`язки та автоматично скопіював текст попередніх наказів про виплату щомісячної премії та надбавки за доступ до державної таємниці та надбавки за особливості проходження служби, ніякого умислу при цьому на встановлення собі надбавки та отримання премій в нього не було, премії виплачувались один раз на місяць, а надбавка за особливості проходження служби раз на рік. Фінансова служба йому зауважень не зробила. Згодом надійшов наказ начальника Головного військового представництва про виплату премії, зокрема, і йому, за грудень 2020 року в розмірі 35 %, тобто фактично премія йому була нарахована за наказом вищого керівництва. Крім того, звернув увагу суду на час складання протоколів про адміністративне правопорушення, зазначивши, що датою виявлення правопорушення не може бути дата його складання, тобто 19.11.2021 року, оскільки 09.08.2021 року матеріали щодо прийнятих рішень щодо різних видів виплат були спрямовані уповноваженому органу для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Просив закрити провадження по справі про адміністративні правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією та накласти адміністративне стягнення в межах санкції відповідних статей КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, суддя дійшов наступного.

Частина 1 статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частина 2 статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, та у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї - безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. 11, 12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно витягу з наказу Директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 18.07.2019 року за № 169 підполковника ОСОБА_1 призначено заступником начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України.

Відповідно до витягу з наказу начальника 621 Головного військового представництва від 18.12.2020 року за № 242 тимчасове виконання обов`язків начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України покласти на підполковника ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Таким чином, ОСОБА_1 відноситься до посадових осіб, на яких розповсюджується вимога закону про повідомлення та запобігання вчинення рішення або дій в умовах реального конфлікту інтересів

02.01.2021 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України, перебуваючи в робочому кабінеті, не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання Наказу від 02.01.2021 за №2 про виплату надбавки за особливості проходження служби, в тому числі і себе як заступника начальника 333 ВП МО України у розмірі 65% посадового окладу, звання та вислугу років.

04.01.2021 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України, перебуваючи в робочому кабінеті, не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання Наказу від 04.01.2021 за №3 про виплату надбавки, в тому числі і себе як заступника начальника 333 ВП МО України у розмірі 10% посадового окладу за грудень 2020 року.

04.01.2021 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника 333 військового представництва Міністерства оборони України, перебуваючи в робочому кабінеті, не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання Наказу від 04.01.2021 за №3 про виплату премії, в тому числі і себе як заступника начальника 333 ВП МО України у розмірі 35% посадового окладу за грудень 2020 року.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП полягає у бездіяльності щодо неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Методичними рекомендаціями щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженими Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 № 839 (далі - методичні рекомендації) роз`яснено, що складовими реального конфлікту інтересів є: приватний інтерес (будь-який майновий чи немайновий), службові/ представницькі повноваження (безпосередні та загально службові), та співвідношення вказаних складових спричиняє виникнення реального конфлікту інтересів - приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

Суд зазначає, що не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її представницькі повноваження можуть не суперечити один одному.

Конфлікт інтересів має місце тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

В протоколах про адміністративне правопорушення зазначено, що приватний інтерес ОСОБА_1 обумовлюється тим, що останній, підписуючи вищезазначені накази, встановлював та надавав собі надбавки та премію (як заступнику начальника 333 ВП МО України) з метою отримання ним додаткових грошових коштів для задоволення власних потреб.

Втім, в матеріалах справи міститься витяг з наказу Начальника 621 Головного військового представництва (по стройовій частині) №2 від 04.01.2021 року, згідно якого наказано виплатити щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби за грудень 2020 року підполковнику ОСОБА_1 в розмірі 35% посадового окладу, а також надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у грудні 2020 року в розмірі 10% посадового окладу.

Отже, встановлені наказом №3 від 04.01.2021 року надбавка та премія ОСОБА_1 за грудень 2020 року, фактично були встановлені наказом Начальника 621 Головного військового представництва (по стройовій частині) №2 від 04.01.2021 року, який мав на це відповідні повноваження.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 не було реального конфлікту інтересів, оскільки встановлення йому надбавки та премії наказом №3 від 04.01.2021 року були фактично продубльовані, а дійсне рішення про заохочення приймалося вищим керівництвом, яке мало на це відповідні повноваження. Отже, наказ №3 від 04.01.2021 року, який він підписав в частині себе самого, не мав первинного правового значення.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні наголосив на тому, що він не мав жодного умислу на отримання ним додаткових грошових коштів для задоволення власних потреб, оскільки достеменно знав, що визначені наказом №3 від 04.01.2021 року надбавка та премія, встановлені йому наказом вищого керівництва.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р. Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: ... 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться в ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН від 29.04.2016 №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше - приватний інтерес наявний, по-друге - він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє - така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

З огляду на викладене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є виникнення у такої особи реального конфлікту інтересів, обов`язковим елементом якого є приватний інтерес цієї особи, що суперечить її повноваженням та відповідно неповідомлення її про наявність такого конфлікту інтересів.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не мав приватного інтересу отримати додаткові кошти для задоволення власних потреб, оскільки вказані кошти були визначені йому для виплати вищим керівництвом в межах повноважень.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколи про адміністративне правопорушення №№ 715, 716, 717, 718 719, 720 складені 19.11.2021 року, датою виявлення правопорушень зазначено 19.11.2021 року.

Втім, в матеріалах справи міститься лист начальника Східного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції підполковника юстиції Гудєєва К. №158/СТБ від 09.08.2021 року, в якому він повідомляє начальника Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НП України та Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про виявлення в ході проведення перевірки щодо виявлення можливих фактів прийняття військовими посадовими особами, що тимчасово виконували обов`язки начальників/командирів військових частин, рішень відносно себе щодо різних видів виплат, передбачених наказом МОУ №260 від 07.06.2018 року. Так, в листі зазначається, що ТВО начальника 333 військового представництва підполковник ОСОБА_1 видав накази №2 від 02.01.2021 року та №3 від 04.01.2021 року, та вчинив дій, приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не вжив заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, і в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП України.

Зважаючи на це, днем виявлення адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 , є саме 09.08.2021 року, а не 19.11.2021 року, як це зазначено у протоколах.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складені протоколи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки їх було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення, що в свою чергу тягне за собою недопустимість таких протоколів, оскільки вони були оформлені з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом.

Через те, що протоколи про адміністративне правопорушення не були складені у встановлений законом строк, зазначені дії уповноважених осіб не відповідають такій складовій принципу правової визначеності, як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля, наприклад, як в даному випадку, уповноваженою посадовою особою безпідставно не було складено протокол відразу після виявлення адміністративного правопорушення. Чинним законодавством не передбачено будь-яких випадків зволікання у часі оформлення протоколів у побідних справах, у зв`язку із чим складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності.

Допущенні порушення при складанні протоколів про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та прийняття рішення по ній.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, з огляду на вищевикладене, а також те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 172-7, 247, 251, 268, 277, 278, 280, 283, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва