Номер провадження: 33/813/1560/21
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року в адміністративній справі відносно

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою (згідно даних зазначених у протоколі): АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Не погодившись із постановою суду 05.11.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої просить суд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року скасувати, та постановити нове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, невмотивованою та такою, що постановлена при неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи, без ретельного дослідження та оцінки доказів, а також, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

ОСОБА_1 вказує, що його не було належним чином сповіщено про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавив апелянта можливості на захист та реалізацію прав щодо висловлення заперечень та надання доказів.

При цьому при винесенні оскаржуваної Постанови суд першої інстанції не вжив заходів для повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не виконав вимоги ст. 280 КУпАП та прийшов до хибного висновку, що: «Дослідивши матеріали справи суд встановив, що в діях особи, відносно якої складено протокол, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Так, апелянт зазначає, що у постанові суду першої інстанції лише перелічені докази на які посилався суд при ухвалені оскаржуваної Постанови, однак належної правової оцінки їх змісту судом не надано, та у постанові не зазначив, яким саме чином наявні у справі докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, чим в порушення приписів ст. 245 ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення та недотримання засад верховенства права, законності й обґрунтованості судового рішення Малиновський районний суд м. Одеси дійшов помилкового висновку стосовно визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно зазначеного вiдеоматерiалу ДТП наяного в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на автомобілі марки «Opel» по вулиці Дальницькій в напрямку вулиці Балківська у м.Одесі, після проїзду під мостом, на підйомi бiля проїзду з вулиці Василя Стуса, виявив небезпеку для руху свого автомобіля та виконав вимоги п.12.3. ПДР України для уникнення зіткнення з автомобілем марки «AUDI Q7» білого кольору, Д/H невідомий, який грубо порушуючи правила дорожнього руху та ставлячи під небезпеку інших учасників дорожнього руху не виконав вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.1. "Дати дорогу" та не переконавшись в безпеці свого маневру, швидко виїхав з проїзду з вулиці Василя Стуса на вулицю Дальницька у м. Одесі перешкоджаючи руху автотранспортним засобам, що рухаються по головній дорозі по вулиці Дальницька в напрямку вулиці Балківська у м.Одесі.

Тобто, на 14 годинi 32 хвилинi 35 секунд і до 14 години 32 хвилини 40 секунди відеоматеріалу ДТП видно, як дійсно відбувалися обставини при виникненні ДТП, яке мало місце 24.09.2021 року (CD disk з видеоматериалом ДТП додається)

Отже, апелянт вважає, що з наведених вище фактів та доданого відеозапису вбачається, що автомобіль марки «AUDI Q7» білого кольору ДН невідомий, не переконавшись, безпеці руху та не виконавши вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.1 "Дати дорогу" при виїзді з проїзду з вулиці Василя Стуса (фотофіксація наявності дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу" та 5.7.1 "Виїзд на дорогу з одностороннім рухом" додається) на вулицю Дальницька в напрямку вулиці Балківська у м.Одесі, порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2, 27.1 ПДР України, чим спричинив наслідки зіткнення автомобіля марки «Opel» під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з електроопорою та в результаті чого отримав механiчнi пошкодження зазначеного автомобіля.

02 грудня 2021 року в судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та його захисник Бессараба П.А., апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенції) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №046191 від 24.09.2021 року вбачається, що 24 вересня 2021 року об 15 год. 10 хв. в м. Одесі по вул. Дальницька, 49/1 водій ОСОБА_1 керуючи т/з «Opel», н.з. НОМЕР_1 , під час руху був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не вжив заходів для зменшення швидкості, в результаті чого допустив зіткнення з електроопорою, чим порушив вимоги п.п. 2.3«б» та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях особи, відносно якої складено протокол, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вина особи підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, відеозаписом з місця події, поясненнями власника транспортного засобу.

Доводи ОСОБА_1 стосовно обставин ДТП та його невинуватості повністю спростовуються відеозаписом наявним в матеріалах справи, схемою ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення.

З відеозапису наданого апелянтом також вбачається, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху а саме, п. 2.3 б та п. 12.3. а також наданий апелянтом відеозапис спростовує доводи апеляційної скарги про винуватість наїзду транспортного засобу «Opel» на електроопору водія іншого транспортного засобу, а саме водія автомобіля AUDI Q7 білого кольору не перешкоджав будь-яким чином руху транспортного засобу «Opel», н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 оскільки рухався в іншій полосі руху.

Згідно п. 2.3б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до 12.3 ПДР У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, напівпричепу та секції шляхопроводу.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбачає не лише умисні дії, а й дії вчинені з необережності, що в даному випадку і допустив водій ОСОБА_1 , тому доводи захисника про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю вини особи і як наслідок суб`єктивної сторони як складової адміністративного правопорушення, у даному випадку суд вважає необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу оскільки зводять до переоцінки доказів, та направлені на незгоду з постановою суду першої інстанції.

Будь-яких належних та допустимих доказів на заперечення вини ОСОБА_1 апелянтом суду не надано.

Крім того, апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на винуватість у скоєнні наїзду на електроопору іншої особи, а саме водія іншого транспортного засобу, оскільки суд в межах даної справи не вправі встановлювати винуватість інших осіб.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апелента щодо його неналежного сповіщення про розгляд справи з огляду на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 було сповіщеного про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить його підпис на складеному протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк