Провадження № 3/127/7537/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 08.09.2021 року о 03 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушив умови термінового заборонного припису серії АА № 097343 від 08.09.2021, а саме погрожував фізичною розправою та виганяв з помешкання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що жодного правопорушення не вчиняв та сімейного насильства не вчиняв. Зазначив, що проживає в одній квартирі із колишньою дружиною та донькою, які намагаються виселити його із спільної квартири, умисно та штучно створюють конфліктні ситуації, щоб його скомпроментувати, а потім викликають працівників поліції і пишуть на нього заяви. Також зауважив, що про існування заборонного припису нічого не знав, він йому не вручався та зміст не оголошувався.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Крейдін В.О. в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а самі матеріали не містять належних доказів вини ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено працівниками поліції у присутності понятих: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яку зазначено потерпілою. При цьому, вказав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у конфліктних відносинах з ОСОБА_1 , що свідчить про їх зацікавленість. Зауважив, що у протоколі вказано про порушення ОСОБА_1 термінового заборонного припису від 08.09.2021, однак про його існування ОСОБА_1 не було відомо, оскільки його ніхто йому не вручав, не оголошував та не роз`яснював. З огляду на вказане, просив провадження у даній справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона, її мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 де і проживають. Періодично зі сторони ОСОБА_4 виникає агресивна поведінка на побутовому підґрунті. В ніч з 7 на 8 вересня 2021 року ОСОБА_5 запросив до квартири сторонню особу. Коли вона з сином вийшла в коридор подивитись, що відбувається, ОСОБА_5 почав поводити себе агресивно, лаятись, кинув їй в обличчя зв`язку металевих ключів, а потім вдарив її по голові. Конфлікт продовжувався півночі. Неодноразово викликалась поліція, яка склала Терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_4 . Після опівночі вона викликала швидку допомогу, яка доправила її до травмпункту для рентгену та обстеження голови, оскільки їй було діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку. Від госпіталізації вона відмовилась, оскільки такий стан не потребував стаціонарного лікування, а дома залишився її син та мати пенсіонного віку, за безпеку яких вона переживала.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні вона, її донька та колишній чоловік ОСОБА_1 проживають в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 постійно вчиняє щодо неї та доньки домашнє насилля.08.09.2021 ОСОБА_1 знову почав виражатися в їх сторону нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою та донька викликала працівників поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Так, частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав передбачених частиною 1 статті 173-2 КпАП України факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

При цьому, об`єктивна сторона складу ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, серед іншого, має ознаку - невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Разом з тим, суть правопорушення, викладена у протоколі не узгоджується з диспозицією зазначеної норми, оскільки протокол не містить даних про те, чи було відомо ОСОБА_1 про винесення стосовно нього заборонного припису та чи був припис вручений останньому для ознайомлення із встановленими обмеженнями.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено всі елементи об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП України, а це унеможливлює використання протоколу про адміністративне правопорушення як доказу в справі відповідно до статті 256 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечив факт вчинення домашнього насилля відносно колишньої дружини та доньки, а також вказував про те, що він не знав про існування заборонного припису та припис йому не вручався, а зміст не оголошувався. Доказів, які б стверджували вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, окрім письмової заяви ОСОБА_3 , пояснень ОСОБА_2 та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного фактично на підставі заяви та пояснень ОСОБА_3 , суду не надано.

Разом з тим, судом встановлено, що між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склались напружені стосунки, які час від часу призводять до конфліктів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 .

Лише пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без сукупності інших належних та допустимих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд безпосередньо досліджує докази. Клопотань про виклик та безпосередній допит свідків вчинення правопорушення в поясненнях ОСОБА_3 не вбачається. Будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження вини ОСОБА_1 також не надано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно дост.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardov.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вчинення правопорушення ОСОБА_1 не підтверджене відповідними доказами, тому відсутні правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відтак, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 173-2, 245, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діяхскладу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: