ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/93/21 Справа № 205/433/20 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, мешкаючого у АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір по справі на користь держави в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №339870 11.01.2020 року, 17 грудня 2019 року о 21-25 години в м. Дніпро на вул. Велика Діївська, в районі будинку №111р, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi», д/н НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Daewoo», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Водій ОСОБА_1 місце пригоди залишив, не повідомивши працівників поліції.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року та скасувати постанову суду першої інстанції і провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що під час скоєння ДТП за участю транспортного засобу потерпілого він перебував за кордоном України, про що свідчать штампи перетинання кордону України у закордонному паспорті. Час перебування за кордоном з 21 листопада 2019 року по 03 лютого 2020 року. А отже, скоїти ДТП 17 грудня 2019 року ані на площі Єдності біля магазину «Хумана», ані на вул. Велика Діївська, 111 не міг, в тім як і отримати будь-які повідомлення від поліції та суду теж не міг. В матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання ним будь-яких повідомлень від поліції або суду. А тому справа була розглянута за його відсутністю.

Про наявність справи ОСОБА_1 дізнався 01 грудня 2020 року через банк, який обслуговує його розрахункову картку після її блокування банком на підставі накладення арешту виконавчою службою.

Звертає увагу суду, що за показами потерпілого, який не був свідком ДТП, надав покази зі слів невідомих та невстановлених свідків. Інші покази або докази в матеріалах справи відсутні. Зазначене унеможливлює ідентифікувати його транспортний засіб, як учасника ДТП, яке сталося 17 грудня 2019 року.

Зазначає, що за показами потерпілого, він, близько 19-45 год. на своєму автомобілі під`їхав саме на площу Єдності Новокодацького району у м. Дніпрі та припаркувався з лівої сторони на проїзній частині біля магазину «Хумана» та весь час був нерухомий. Саме в цьому місті транспортний засіб потерпілого отримав ушкодження. Час скоєння ДТП потерпілий не зазначає. Потерпілий в своїх показах лише зазначає, що він вийшов з приміщення через деякий час та дізнався про ушкодження свого транспортного засобу. А отже, час скоєння ДТП назвати не може. Натомість протоколи про адміністративне правопорушення № 339870 від 11.01.2020 року та № 339869 від 11,01.2020 року складені відносно ДТП, яке трапилось в районі вул. Велика Діївська, 111 м. Дніпра о 21-25 год. Відстань між вул. Велика Діївська, 111 м. Дніпра та площею Єдності Новокадацького району у м. Дніпрі складає 400 метрів (підстава: гугл карти).

Під час скоєння ДТП за участю транспортного засобу потерпілого він перебував за кордоном України, про що свідчать штампи перетинання кордону у паспорті. Час перебування за кордоном з 21 листопада 2019 року по 03 лютого 2020 року, А отже, скоїти ДТП 17 грудня 2019 року а ні на площі Єдності біля магазину «Хумана», а ні на вул. Велика Діївська, 111 він не міг, в тім як і отримати будь-які повідомлення від поліції та суду, він теж не міг.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Кузнецов О.Г. апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні прохав вирішити апеляційну скаргу на розсуд суду.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження факту повідомлення належним чином у відповідності до вимог КУпАП судом першої інстанції ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи та як слідує з оскаржуваної постанови суду справу розглянуто судом за відсутності останнього, а тому суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про порушення його права на захист, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності без отримання даних про його своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, повістку про виклик до суду не отримував та взагалі перебував за кордоном, копію постанови суду першої інстанції також не отримував, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Ст. 122-4 КУпАП передбачено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, районний суд належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду об`єктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №339870, та серії ДПР18 №339869 від 11 січня 2020 року, 17 грудня 2019 року о 21-25 години в м. Дніпро на вул. Велика Діївська, в районі будинку №111р, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi», д/н НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Daewoo», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Водій ОСОБА_1 місце пригоди залишив, не повідомивши працівників поліції.

Так, при винесенні оскаржуваного рішення, як на підставу для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №339870 та серії ДПР18 №339869 від 11 січня 2020 року, схемою місця ДТП від 17 грудня 2019 року та фототаблицею до неї, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.12.2019 року.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

? Суд передчасно дійшов висновку щодо невідповідності дій водія ОСОБА_1 положенням п 10.1 ПДР України, та не навів докладних мотивів свого рішення.

У судовому засіданні під час апеляційного перегляду було встановлено, що ОСОБА_1 в момент скоєння правопорушення перебував на території Польщі, що підтверджується копією закордонного паспорту з відповідними печатками з яких вбачається, що останній в період з 21 листопада 2019 року по 03 лютого 2020 року перебував за межами території України.

Поряд із цим, підставою для складання протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №339870 та серії ДПР18 №339869 від 11 січня 2020 року стала покази потерпілого ОСОБА_2 , який взагалі не був свідком ДТП та надав пояснення зі слів невідомих та невстановлених осіб, які не змогли надати відомості, який саме автомобіль здійснив ДТП та залишив місце пригоди. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в цій частині.

Більш того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює старшим охоронцем паркувального комплексу, розташованого за адресою Пушкіна 11-А та підтвердив, що автомобіль «Mitsubishi», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 не залишав свого паркувального місця в період з 20 листопада 2019 року по 03 лютого 2020 року.

Положеннями ст. 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даних правопорушень не доведена.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко