КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/4809/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Як встановлено постановою судді, 03.07.2021 року о 05 год. 00 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по б-ру В. Гавела, 38 в м. Києві, керував автомобілем «Dodge RAM VAN» д.н.з. НОМЕР_1 , з технічною несправністю ( відсутнє ліве дзеркало бокового огляду), під час спілкування були виявлені ознаки сп`яніння: блідий колір шкіри, тремтіння пальців рук, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 760/20361/21, закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт, посилається на те, що оскаржувана ним постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена без всебічного дослідження усіх доказів, та без надання їм належної оцінки.

Зокрема, апелянт вказує, що він був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції, у зв`язку з пошкодженим дзеркалом бокового, лівого виду та під час перевірки документів ОСОБА_1 , працівники патрульної поліції, повідомили йому, що він має ознаки сп`яніння.

Натомість, вважає, що суд не з`ясував фактичних обставин справи, а саме те, що дзеркало на автомобілі присутнє, а його пошкодження не є порушенням правил дорожнього руху.

При цьому, стверджує, що будучи впевненим, що не має будь-яких ознак сп`яніння, та не перебуває в такому стані, бажав пройти огляд на місці зупинки автомобіля, однак патрульні, дану пропозицію проігнорували, оскільки у них не було спеціального технічного приладу «Драгер», а тому, вважає, що письмові пояснення свідків щодо його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, на які послався суд в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності.

Більш того, як зазначає ОСОБА_1 він не був присутнім під час надання пояснень свідками, що підтверджується відеозаписом, а сам протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків складались у різний час.

З урахуванням цих доводів, апелянт вважає, що Солом`янським районним судом не встановлено достатньо доказів його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з чим, в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 222042 від 03 липня 2021 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, підтверджується дослідженими судом доказами, які не тільки були детально описані в судовому рішенні, а й отримали належну правову оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а також на нормах матеріального права.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, незалежно від того перебуває він у такому стані, чи ні.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як прямо передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У зв`язку з цим, приймаючи до уваги встановлений та зафіксований, в тому числі на відеозапису, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я поліцейський, у відповідності до вимог п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому зазначив ознаки наркотичного сп'яніння та дії водія щодо ухилення від проходження огляду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення встановленого законом порядку проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння та складання відповідного протоколу.

Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо того, що він фактично не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, про що зазначив як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в окремому клопотанні, то вони не можуть служити підставами для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, з огляду на таке.

По-перше, посилання ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров'я не може свідчити про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не вчиняв будь-яких об`єктивних дії, які б підтверджували його бажання пройти такий огляд, а його заяви про те, що він виконає вимоги поліцейського тільки в присутності захисника не підтверджують, а спростовують таке бажання, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону, зокрема положеннях ст. 268 КУпАП, якою передбачено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права при розгляді справи, а не під час оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, які, відповідно до вимог закону, підвідомчі суддям місцевих судів.

По-друге, сама по собі відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння може проявлятися не тільки у будь-якому відкритому запереченні проходження такого огляду, а й у різних формах бездіяльності, коли особа відкрито не заявляє про свою відмову від проходження такого огляду, але під різними приводами не виконує вимоги поліцейського пройти такий огляд, що мало місце у даному випадку.

З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, вважаю, що доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не спростовують правильності та законності постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Застрожнікова К.С.