ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 Справа №607/20594/21

Провадження №3/607/9075/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працює вчителем ТЗОШ №13, зареєстровану та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №733469, 11 жовтня 2021 року близько 12 год. 35 хв. громадянка ОСОБА_1 , у якої підтверджений діагноз Covid-19 самовільно залишила місце самоізоляції за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги пп.3 п.2-2 постанови КМ України № 1236 від 09 грудня 2020 року, у відповідності до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнала та вказала, що самовільно не залишала місце проживання під час самоізоляції.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Підпунктом 3 пункту 2-2 постанови КМ України № 1236 від 09 грудня 2020 року встановлено, що на території України забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44 -3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії ВАБ №733469 від 08 листопада 2021 року долучено рапорт інспектора ЧЧ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голик Т.В., який не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлена наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст. 251 КУпАП не може бути доказом по даній справі.

Також письмові пояснення ОСОБА_2 від 02 листопада 2021 року, в яких вона зазначила про те, що ОСОБА_1 , яка перебувала на самоізоляції 11 жовтня 2021 року близько 12 год. 35 хв. перебувала в лабораторії по вул. Шпитальна, оскільки необхідно було відібрати зразки для ПЛР тесту. З даних пояснень вбачається, що ОСОБА_1 виконувала припис лікуючого лікаря, що не вважається самовільним залишенням місця ізоляції.

Письмові пояснення ОСОБА_1 від 08 листопада 2021 року, згідно яких остання знаходилася в дома, які вона підтвердила в судовому засіданні.

За таких обставин, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила зазначене у протоколі правопорушення, матеріали справи не містять.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, які перевірені за допомогою інших доказів, не підтвердили факт порушення ОСОБА_1 правил карантину, встановлених норми постанови КМ України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року, а саме, самовільне залишення місця самоізоляції.

Інших доказів, що стосуються даної справи, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна