Справа № 203/25/21
Провадження № 3/0203/410/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, місце проживання по АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446513 від 03 грудня 2020 року, ОСОБА_1 03 грудня 2020 року близько 19 год. 30 хв. рухався по трасі Харків-Дніпро, на 124 км., не обрав безпечну швидкість руху та здійснив наїзд на собаку. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями водія ОСОБА_1 було порушено п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненому не визнав та пояснив, що собака вискочив на проїжджу частину несподівано, він його не бачив, вжив заходів до зниження швидкості, однак зіткнення уникнути не вдалося.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП, зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Стаття 124 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Оскільки, вказана стаття є бланкетною нормою та відсилає до Правил дорожнього руху України, суд, під час розгляду матеріалів справи, повинен встановити чи порушив пункт ПДР України водій, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, а також, суть правопорушення.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції в провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, у яких зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак, з наданих суду матеріалів справи не вбачається доведеним порушення ОСОБА_1 , інкримінованих йому в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446513 від 03 грудня 2020 року, п.п. 12.1, 12.3 ПДР України.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять взагалі жодних доказів на підтвердження механізму та обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, вказаний протокол, в порушення ч. 1 ст. 256 КУпАП, не містить посилання на свідків або наявність інших доказів по справі, з яких можливо було б встановити, що зіткнення автомобіля з твариною є наслідком порушення водієм п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Тому, відсутність будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в даному випадку не дає можливості беззаперечно кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, посадовою особою наданий лише рапорт, однак цей рапорт не може вважатись об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, і, у даному випадку, виконує відповідні функції нагляду за дотриманням правопорядку, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена "поза розумним сумнівом", а тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик