П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП у матеріалах справи відсутній,

за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

27.10.2021 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №288753 про те, що він 27.10.2021 о 15-19 год. в м. Біла Церква по вул. Гайок, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , вживав алкоголь, а саме горілку «Воздух» ємкістю 0,5л., після того як його автомобіль було зупинили працівники поліції, в присутності двох свідків до проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 (є) Правил дорожнього руху, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, до суду для дачі пояснень не з"явився, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п. 2.10 є Правил дорожнього руху України.

Отже, оскільки у протоколі містяться посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Пункт 2.10 є ПДР України регламентує, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

У статті 256 КУпАП та у п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженоїнаказом МВС України №1376 від 06.11.2015, визначені вимоги щодо змісту протоколу, серед яких: необхідність розкриття суті адміністративного правопорушення, чого поліцейським, який складав протокол не було зроблено.

Суть адміністративного правопорушення формулюється шляхом викладу встановлених на місці події обставин та фактів, які дають підстави особі, яка складає протокол інкримінувати водію порушення відповідних пунктів ПДР та кваліфікувати дії такого порушника.

Правильна кваліфікація правопорушення є необхідною умовою реалізації конституційного принципу законності, досконалого та юридично виваженого розгляду справи судом, а також призначення особі, відносно якої складено протокол, справедливого й обґрунтованого покарання.

Як вбачається, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить інформації про те, що водій, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкоголь до проведення медичного огляду.

Не встановлено вказаної обставини і з доданих до протоколу та досліджених судом доказів.

Таким чином, інкримінуючи ОСОБА_1 порушення п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України поліцейським не враховано, те, що водій не був причетний до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами не встановлено поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України а саме: вживання алкоголю водієм, причетним до дорожньо-транспортної пригоди, до проведення медичного огляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Суд не вправі вийти за межі тих обставин (редагувати об`єм висунотого обвинувачення), які не ставилися у провину ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, а так само не може відшукувати докази на його користь.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, як кожен окремо так у їх сукупності, суддя прийшов до висновку, про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.10 «є» ПДР України.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7,9,10, 130, 221, 245, 247, 251, 280, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА