ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від НП України ГУНП України в Харківській області Київського відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП, -
Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.11.2020 р. серії ВАБ№316312, 01.11.2020 р. о 20-30 год. за адресою м.Харків вул. Ярослава Мудрого 38 працювала у кафе «ПАЧА МАМА», чим порушила вимоги п.15 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 р.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
27.01.2021 до суду надійшло пояснення представника ОСОБА_1 від ОСОБА_2 у якому вона посилалась на наступне, а саме ОСОБА_1 не є посадовою особою ТОВ «ПАЧА МАМА», та не є особою, відповідальною за час роботи такого закладу. На час складання протоколу, ОСОБА_1 перебувала у зазначеному закладі у зв`язку із проходженням навчання та стажування на посаду адміністратора. Відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів не можуть нести стажисти таких суб`єктів господарювання, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання, у якому працюють. У випадку складання протоколу шодо працівника суд не має права винести постанову про притягнення працівника чи його роботодавця до адміністративної відповідальності. Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення складено відносно фізичної особи, та не зазначено, яке саме відношення вона має така особа до закладу громадського харчування, у зв`язку з порушенням n.15 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, відповідно до якого заборонено приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо). Відтак, ОСОБА_1 не може буди притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 не з`явились, до суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі та просить закрити провадження по справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження в зазначеній справі з наступних підстав.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма права є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
У зв`язку з бланкетністю правової норми ст. 44-3 КУпАП, посилання в протоколі на нормативно-правові акти, які регулюють питання порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами є обов`язковим. Зазначена норма має бути чітко викладена в протоколі, щоб особі, яка притягається до адміністративної відповідальності була зрозуміла суть викладеного правопорушення, яке вона вчинила.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.11.2020 р. серії ВАБ№316312 зазначено, що ОСОБА_1 порушила пункт 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641 (в редакції Постанови КМУ від 23.10.2020р. № 1100) встановлено, що На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняються, а що саме забороняється і що було порушено у вищезазначеному протоколі не зазначено.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У протоколі ВАБ№316312 від 01.11.2020 р. зазначено посаду ОСОБА_1 адміністратор «ПАЧА МАМА», однак не надано жодного доказу стосовно трудових або інших організаційно правових відносин ОСОБА_1 із «ПАЧА МАМА» та її обов`язку слідкувати за графіком роботи закладу.
У справі «Малофєєв проти Росії» ЄСПЛ з поміж іншого зазначено, що у випадку коли викладено в протоколі була адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшкодовувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатись жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, якою адміністративним правопорушенням (проступком) визначено протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі ВАБ№316312 від 01.11.2020 р, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Необхідно зазначити, що у ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на при припущеннях.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.44-3 КУпАП, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду протягом десяти днів, апеляція на яку подається через районний суд.

СУДДЯ