Справа № 462/7486/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., за участю участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 05.10.2021 року о 20.00 год. на вул. Широка, 67 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 210934-20», номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль марки «Citroen Jumper», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3.б, 13.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Крім того, ОСОБА_1 05.10.2021 року о 20.00 год. на вул. Широка, 67 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210934-20», номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не зупинив транспортний засіб та не залишився на місці події, чим порушив вимоги п. 2.10. а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 05.10.2021 року о 20.00 год. на вул. Широка, 67 у м. Львові, керував автомобілем марки «ВАЗ 210934-20», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, почервоніння обличчя. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 08.11.2021 року матеріали справ про адміністративні правопорушення № 462/7486/21, № 462/7488/21 та 462/7483/21 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.

У суді ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснив, що ДТП мала місце 05.10.2021 близько 18.00 год. Причиною вказаної ДТП вважає те, що автомобіль марки «Citroen Jumper», був припаркований з порушенням правил дорожнього руху, на куті єдиного в`їзду в двір будинку АДРЕСА_2 , де він проживає, що обмежило його у можливості виконання маневру повороту, однак зіткнення було незначним, лише невелика протертість бампера автомобіля потерпілого. Вказав, що не залишав місце події і не втікав, оскільки запаркував свій автомобіль одразу біля місця події, а саме у дворі будинку № 67, в якому проживає, зазначив, що водій автомобіля «Citroen Jumper» був відсутній, тому визнав, що його помилка у тому, що не залишив на автомобілі потерпілого записку для врегулювання інциденту. Заперечив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснив, що вперше потрапив у ДТП і у зв`язку із пережитим стресом від даної пригоди випив трохи спиртного. Свідком події була його мама, яка перебувала на той момент разом із ним у автомобілі, тому просив допитати її як свідка.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративних справ, оглянувши, долучений до справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3. б ПДР встановлено, що водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.10. а ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт своєї відмови на пропозицію поліцейських від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Разом з тим, суд критично оцінює надані у суді особою обґрунтування його відмови від проведення огляду із покликанням на вживання алкогольних напоїв після ДТП виходячи з наступного.

Так, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудних камер працівників патрульної поліції встановлено наступне.

На запитання поліцейського, чи ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, останній відповів, що ні, не вживав (файл 4, час 21:15:40), поліцейськими двічі пропонувалось йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній двічі відмовився від проходження такого як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», так і в медичному закладі (файл 4, час 21:15:43 та файл 4, час 21:23:59) та підтверджується також письмовими поясненнями свідків, при цьому, на момент відмови від проходження огляду ОСОБА_1 не вказує жодних мотивів своєї відмови, зокрема вживання ним спиртних напоїв вже після дорожньо-транспортної пригоди, лише під час ознайомлення та підписання протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 в ході розмови зазначив, що вжив спиртне після події, однак на уточнююче запитання патрульного поліцейського чи він вживав алкоголь вже після дорожньо-транспортної пригоди, останній відповів, що ні (файл 4, час 22:04:45).

Відтак, надані з даного приводу ОСОБА_1 пояснення суд розцінює як суперечливі та приходить до переконання, що такі надані ним з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо заявленого ОСОБА_1 клопотання про виклик та допит як свідка його матері, то суд не вбачає підстав для задоволення такого, оскільки у матеріалах справ є достатні дані щодо обставин адміністративних правопорушень, які мали місце 05 жовтня 2021 року, які є чіткими, взаємоузгодженими між собою та несуперечливими, натомість ОСОБА_1 у клопотанні про виклик та допит свідка не наведено нових обставин, які б вказаний свідок могла повідомити, крім того, суд також враховує те, що згаданий свідок є матір`ю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відповідно має безпосередню зацікавленість у результатах вирішення справи щодо її сина.

Щодо долучених ОСОБА_1 до матеріалів справи письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 06.10.2021 року, то такі не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого також і поясненнями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу наведених положень вбачається необхідність безпосередності дослідження судом показань свідка, відтак показання свідків без попередження їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та допиту їх у суді не можуть бути належним доказом.

Зокрема, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 року у справі № 560/751/17.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 053102 від 05.10.2021 року, серії ААБ № 053103 від 05.10.2021 року та серії ААБ № 053111 від 05.10.2021 року, схемою місця ДТП, яка сталась 05.10.2021 року, в якій зафіксована дорожня обстановка, місце розташування, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння, письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 та долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя Б.М.Гедз