Справа №597/159/21
Провадження №3/597/75/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в особі судді Дудяка С.В.

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №401260 від 18.11.2020 року, ОСОБА_1 працюючи продавцем магазину ТЕКО, що в с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області 18.11.2020 року близько 12 години 40 хвилин допустила порушення умов карантину, що виразилося в обслуговуванні клієнтів та перебуванні на робочому місці без засобів індивідуального захисту гумових рукавичок, чим порушила п.7 постанови Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 року та п.15 пп.13 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 в суд не надходило.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП (чинної на день складання протоколу) є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Відповідальність за ст.44-3 КУпАП (чинною на день складання протоколу) наступає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В Україні, відповідно до ст.91 Конституції України, суб`єктом прийняття законів є Верховна Рада України.

Акт законода?вства нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, суб`єктом прийняття (або санкціонування) якого є парламент як законодавчий орган державної влади.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №401260 від 18.11.2020 року поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 порушила п.7 постанови Головного державного санітарного лікаря України №17, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Провівши системний аналіз постанови №17 Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 року, якою затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаю, що з самої їх назви випливає їхній рекомендаційний характер. Оскільки вказана постанова не являється законом України, актом законодавства чи рішенням органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, порушення викладених в них рекомендацій не може мати наслідком адміністративну відповідальність за ст.44-3 КУпАП, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №401260 від 18.11.2020 року.

У ст.92 Конституції України визначені сфери суспільних відносин, регулювання яких здійснюється винятково законами, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина (ст.92 п.1 Конституції України).

Відповідно до положень ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 64 Конституції України гарантує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №401260 від 18.11.2020 року поліцейським не зазначено, яку саме норму Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, чи рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами порушила своїми діями/бездіяльністю ОСОБА_1 , що мало б наслідком її притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Підпункт 13 пункту 15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , втратив чинність на підставі постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яка набула чинності 12.12.2020 року.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вищевказана норма Основного закону кореспондується також зі ст.8 КУпАП, відповідно до якої особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Вищевказаний законодавчий висновок також підтверджується рішенням Конституційного Суду України №1-7/99 від 09.02.1999 року.

В той же час матеріали справи про адміністративне правопорушення містять доданий фотознімок, який не знайшов свого відображення у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема у графі протоколу до протоколу додається, що унеможливлює прийняття даного фотознімку як доказу.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №401260 від 18.11.2020 року поліцейським не додано доказу про те, що особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 являється суб`єктом правопорушення, що допустив порушення умов карантину.

У рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У відповідності до ст.247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні обставин вважаю, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП є недоведеною, справу відносно неї за вказаною статею слід закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

А, тому, керуючись ст.ст.8, 44-3, 247 п.1, 251, 252, 256, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С. В. Дудяк