Номер провадження: 33/813/1608/21
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернієнко О.В. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.08.2021 року ААБ №012074 13.08.2021 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Єлізаветівській, кут вулиці Кінної, при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав перевагу у русі автомобілю «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення.

В результаті порушення ОСОБА_1 п.16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із вищенаведеною постановою, представник ОСОБА_1 адвокат Чернієнко О.В. звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року та закрити провадження, посилаючись на наступне:

- лише після закінчення автомобілем «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (який переконався у його безпечності) маневру з повороту ліворуч на нерегульованому Т-образному перехресті у нього врізався автомобілю «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , що рухався без освітлювальних приладів, під керуванням ОСОБА_2 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння;

- зазначені у оскаржуваній постанові та фактично отримані ушкодження автомобілей учасників ДТП не співпадають. Фактично ж отримані ушкодження додатково свідчать про те, що саме «Opel Vectra» врізався у «Toyota Prius»;

- факт свого перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 підтвердив у судовому засіданні у суду першої інстанції, наведене також підтверджується і показаннями приладу Драгер. На запитання про те, чи були увімкненні освітлювальні прилади у транспортного засобу під його керуванням він відповів, що не пам`ятає;

- покази ОСОБА_2 щодо обставин ДТП не є достовірними, з огляду на його перебування у стані алкогольного сп`яніння;

- хибним є висновок суду першої інстанції, що факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення для розгляду справи;

- водії не змогли скористатись правом спільного повідомлення про ДТП через перебування водія ОСОБА_2 у стані сп`яніння та як наслідок через його неадекватну поведінку та через те, що автомобіль «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , застраховано не було.

Представник ОСОБА_1 адвоката Чернієнко О.В. у судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Окрім того, адвокат звернув увагу на допущену у оскаржуваній постанові описку у частині отриманих транспортирними засобами пошкоджень.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Ксенофонтова Г.І. просили оскаржувану постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи апеляційний суд встановив наступне.

Судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАПу щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, досліджено матеріали справи, з яких апеляційний вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №012074 від 13.08.2021 року, згідно до якого 13.08.2021 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Єлізаветівській, кут вулиці Кінної, при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав перевагу у русі автомобілю «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно до п.16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт зауважує, що лише після закінчення автомобілем «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (який переконався у його безпечності) маневру з повороту ліворуч на нерегульованому Т-образному перехресті у нього врізався автомобілю «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , що рухався без освітлювальних приладів, під керуванням ОСОБА_2 .

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та заперечень апелянта апеляційним судом в присутності учасників процесу було оглянуто відеозапис з місця ДТП, на якому зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів.

Так, з вищенаведеного відеозапису апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Єлізаветівській, кут вулиці Кінної, при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав перевагу у русі автомобілю «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі з вимкненими фарами, під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення

З вищенаведеного, наявного у матеріалах справи відеозапису апеляційним судом не встановлено, що водій ОСОБА_1 переконався у безпечності маневру з повороту ліворуч, а також те, що зіткнення автомобілей відбулось лише після закінчення автомобілейм «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , відповідного маневру з повороту ліворуч.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що зміст відповідно відеозапису не спростовує факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд також не приймає до уваги посилання апелянта на недостовірність пояснень ОСОБА_2 , адже наявні у справі об`єктивні докази дають змогу апеляційному суду у повній мірі з`ясувати обставини ДТП, що сталась 13.08.2021 року. Пояснення ж водія ОСОБА_2 , як і ОСОБА_1 не є єдиним чи вирішальним джерелом доказів у даній справі.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Чернієнко О.В. про те, що ОСОБА_2 на час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2021 року у справі №522/16478/21, а отже саме порушення ним п.2.9 ПДР мало наслідком подію ДТП, апеляційний суд відхиляє та звертає увагу на наступне.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету зокрема стягнення у виді штрафу, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

В законодавстві України діє поняття Аналогія закону (крім кримінального права, заборона встановлена ч.4 ст. 3 КК України).

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини, тобто суду надається право вирішувати справи за допомогою аналогії закону.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).

Отже, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками, що, застосовуючи норми КК України за аналгією, не виключає можливості допущення таких порушень обома учасниками ДТП.

Посилання захисника Чернієнко О.В. на те, що саме порушення ОСОБА_2 п.2.9 ПДР мало наслідком подію ДТП, що сталась 13.08.2021 року о 21:30 год, правового значення для вирішення по суті даної справи не мають. Апеляційним судом було встановлено факт порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР України, а отже навіть наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та подією ДТП автоматично не виключила б вини ОСОБА_3 , на що також звертав увагу суд першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що водії не змогли скористатись правом спільного повідомлення про ДТП через перебування водія ОСОБА_2 у стані сп`яніння та як наслідок через його неадекватну поведінку, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки на підтвердження цього ані ОСОБА_3 , ані його захисником не було надано належних та допустимих доказів.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що зазначені у оскаржуваній постанові та фактично отримані ушкодження автомобілей, учасників ДТП, не співпадають.

Дійсно, відповідно до наявної у матеріалах справи схеми ДТП від 13.08.2021 року автомобіль «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , унаслідок ДТП отримав пошкодження крила переднього лівого, автомобіль «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , - пошкодження двері: передня/задня праві, арка крила правого, поріг правий, задній бампер справа.

З оскаржуваної ж постанови вбачається, що у мотивувальній частині суд першої інстанції, викладаючи зміст схеми ДТП від 13.08.2021 року, помилково зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у транспортного засобу «Toyota Prius», д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , були наступні пошкодження: пошкодження крила переднього лівого, та у автомобіля «Opel Vectra», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 - пошкодження двері: передня/задня праві, арка крила правого, поріг правий, задній бампер справа.

Тим не менш, посилання апелянта на допущену судом першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваної постанови помилку, хоча і є слушними, втім не є такою обставиною, що має наслідком обов`язкове скасування судового рішення, зважаючи на наявність у матеріалах справи об`єктивних доказів, що не суперечать одне одному та дозволяють встановити обставини ДТП.

Так, Верховий Суд у складі Великої Палати в постанові від 21 березня 2018 у справі № 235/3619/15-ц з посиланням на рішення Європейського суду у справі «Сутяжник проти Росії» зазначив, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Тож, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернієнко О.В. залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду І.А. Артеменко