Справа № 148/1490/21
Провадження №3/148/816/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

10.08.2021 о 02:30 год. в м. Тульчин по вул. Пушкіна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер 6810», результат якого 2,62 % .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявна його заява, в якій він свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав та вказав, що він автомобілем не керував, показники приладу Драгер завищені, під час складання протоколу були присутні лише працівники поліції, свідків не було.

Адвокат Кугутюк О.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечив щодо вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що наявні в справі в докази не доводять вини ОСОБА_1 . Крім того, вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. На думку представника, вказаний прилад також вказує на температуру навколишнього середовища і відповідно до результату огляду, на час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, температура складала 25° С, а відповідно до інформації, наданої Укргідрометцентром середнє значення температури через 24 хв. становило 19,4° С, з різницею 5,6 ° С. А тому виникають сумніви у достовірності показів газоаналізатора. Вважає, що результат огляду зафіксований на паперовому носії, роздрукуваному із пристрою «Drager Alcotest 6810», є неналежним та недопустимим доказом. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В ході судового розгляду з наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дотримано вимог визначених законом та Інструкцією.

Не заважаючи на те, що ОСОБА_1 , своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, вона доводиться наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 204523 від 10.08.2021, згідно якого 10.08.2021 о 02:30 год. в м. Тульчин по вул. Пушкіна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. З вказаним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що наявний його підпис, своїх зауважень чи заперечень не висловив. Крім того, огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного спяніння проведений в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що наявні їх підписи в протоколі (а.с. 2);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестеру "Драгер", з якого вбачається, що огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, нечіткої мови, порушення координації руху. Результат огляду на стан спяніння 2,62% . Даний огляд проведений в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що наявні їх підписи в протоколі (а.с.4);

- роздруківкою результатів алкотестеру "Драгер 6810», які відповідають - 2,62 % (а.с.5.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вони є належними, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 в заяві від 04.10.2021 на те, що він не керував транспортним засобом, жодними доказами не підтверджені, як і доводи про відсутність на місці події свідків. Позиція щодо заперечення вини розцінюється як захист спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

Доводи представника ОСОБА_1 про неправомірність використання алкотестеру "Драгер" та недостовірність його показів через невідповідність зафіксованим ним показів температури даним УкрГМЦ необгрунтовані. Так, згідно даних Українського гідрометеорологічного центру 10 серпня 2021 року за проведеним спостереженням на метеорологічній станції Гайсин температура повітря станом на 03.00 год. становила 19.4 градусів тепла. А як встановлено з протоколу про адміністратвине правопорушення, ОСОБА_1 вчинив правопорушення в м. Тульчині та саме там був проведений його огляд на стан спяніння. Такі доводи представника ОСОБА_1 , на переконання суду, не спростовують вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень його слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом .

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130, 283, 287, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні), (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області

протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко