Справа № 127/2055/21
Провадження № 3/127/771/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Начальник відділення засекреченого зв`язку відділу засекреченого документованого зв`язку ІТВ (КП) в/ч НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 10.11.2020 року о 09:00 під час виїзних командно-штабних навчань, які проходили у смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області здійснив безоблікову передачу сховища №59 для зберігання матеріальних носіїв секретної інформації та ключа від нього черговому оператору бойового поста 1БП-180, чим порушив вимоги ст.ст. 28, 39 ЗУ «Про державну таємницю», п.п. 116 постанови КМУ №939 від 18.12.2013 року «Про організацію та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях».
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, зазначивши, що здійснив безоблікову передачу сховища №59 для зберігання матеріальних носіїв секретної інформації та ключа від нього черговому оператору бойового поста 1БП-180, помилково вважаючи їх такими, на які не поширюється режим секретності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною та підтверджена сукупністю доказів, що містяться в справі.
З диспозиції п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП слідує, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Вказана норма є бланкетною та відсилає до нормативно правових актів, що регулюють забезпечення охорони державної таємниці.
Відповідно до ст.28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск додержавної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, додержувати інших вимог законодавства про державну таємницю.
Громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний зберігати секретні документи тільки в робочій папці, спецпортфелі, спецвалізі, металевій шафі чи сейфі; закривати у сейфі чи металевій шафі носії секретної інформації, у тому числі такі, що містяться у робочій папці; у разі залишення службового приміщення; виконувати вимоги режиму секретності, що передбачено п. 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року за № 939.
Посадові особи і громадяни винні у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.(ст. 39 Закону України «Про державну таємницю»).
Відповідно до витягу із наказу №12 командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) капітан ОСОБА_1 призначений наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 29.12.2018 року №778, на посаду начальника відділення засекреченого зв`язку відділу засекреченого документованого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла; справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків з 17.01.2019 року.
Згідно з довідки № 1д виданої начальником групи секретного документального забезпечення СОДТ військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , розпорядженням від 07.08.2017 року №99д, надано допуск до державної таємниці за формою 1 (один).
З витягу з акту службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, якій надано допуск до державної таємниці порушив вимоги нормативно-правових актів, що регулюють охорону державної таємниці, а саме пункти 2.2.11 та 2.2.12 Інструкції 430ДСК. Згідно яких передавання сховищ, призначених для зберігання МНСІ, іншим особам здійснюється через РСО, з відповідним оформленням у Журналі обліку (додаток 2). (п.2.2.11). 3 дозволу командира військової частини передача сховищ з МНСІ начальника РСО, працівників РСО, а також відповідальних осіб, які мають значну кількість МНСІ, допускається лише у разі їх тимчасового вибуття. Передача сховищ і ключів у цих випадках здійснюється за актом працівнику РСО або іншій визначеній посадовій особі, який затверджується командиром військової частини. Акт оформлюється в спеціально заведеному розділі Журналу обліку (додаток 2) або окремим документом. Особиста металева номерна печатка нікому не передається і постійно зберігається у виконавця. ( п.2.2.12), пункт 2.3 Інструкції 20ДСК, згідно якого забезпечення режиму секретності в автоматизованих системах, своєчасне розроблення та впровадження необхідних заходів щодо цього покладається на командира військової частини (керівника установи) та керівників його структурних підрозділів, що забезпечують експлуатацію таких систем та дотримання режиму секретності та пункт 10.1 Інструкції 20ДСК, яким встановлений термін зберігання на жорсткому магнітному диску АРМ ЗК ЗСОІ прийнятих файлів начальнику відділення засекреченого зв`язку відділу засекреченого документованого зв`язку ІТВ (КП) військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що порядок заходів щодо забезпечення охорони держаної таємниці та забезпечення контролю за її охороною регулюється спеціальними нормативно правовими актами, які вказують на особливий порядок роботи не лише з інформацією, що становить державну таємницю, а й сховищами такої інформації, яким безумовно є сейф. Недотримання порядку поводження із сховищами (носіями) інформації, утворює склад правопорушення.
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він порушив наведені норми Закону України «Про державну таємницю» та постанови КМУ №939 від 18.12.2013 року «Про організацію та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», а саме здійснив безоблікову передачу сховища №59 для зберігання матеріальних носіїв секретної інформації та ключа від нього черговому оператору бойового поста 1БП-180.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.
При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 гривні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, п. 6 ч.1 ст.212-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: