Провадження № 3/161/389/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 173, 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.12.2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 220744 та АПР18 № 220745 від 12.12.2020 року, складені відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 173, 185 КУпАП відповідно.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 220744 від 12.12.2020 року, ОСОБА_1 12.12.2020 року о 01:00 год. перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння у громадському місці поблизу буд. № 1 по вул. Зв`язківців в м. Луцьку, висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції та перехожих громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 220745 від 12.12.2020 року, ОСОБА_1 12.12.2020 року о 01:00 год. перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння у громадському місці поблизу буд. № 1 по вул. Зв`язківців в м. Луцьку, образливо чіплявся до громадян, виражався нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку з перехожими та працівниками поліції, на зауваження не реагував продовжуючи погрожувати фізичною розправою, а також шарпав за формений одяг.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 приводом доставлений не був, причини невиконання приводу Луцьким ВП ГУНП у Волинській області суду не повідомлені.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В свою чергу, ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 173, 185 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення було надано рапорт поліцейського роти № 2 БУПП у Волинській області ДПП рядового поліції Громика С. від 12.12.2020 року та відеозапис із фіксацією обставини, які передували складенню відносно останнього адміністративних матеріалів.

Однак, жоден із вищевказаних доказів не підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень та фактично стосуються обставин, які не відносяться до подій, зафіксованих у протоколах про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 220744 та АПР18 № 220745 від 12.12.2020 року, складених відносно останнього за ст. ст. 173, 185 КУпАП відповідно.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 12.12.2020 року о 01:00 год. перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння у громадському місці поблизу буд. № 1 по вул. Зв`язківців в м. Луцьку, висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції та перехожих громадян, намагався вчинити бійку з ними, на зауваження не реагував продовжуючи погрожувати фізичною розправою, а також шарпав за формений одяг.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 185, п. 7 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 173 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська