Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/379/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., прокурора Зіновьєва М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , депутата Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 будучи, станом на 01.01.2021 року, депутатом Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, а відповідно суб`єктом декларування, згідно статті 3 частини 1 пункту 1 підпункту «б» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, а саме 07.04.2021 року о 21.26 год., чим порушено вимоги ст.45 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-6 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інсанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що при прийнятті постанови суд не взяв до уваги що ОСОБА_1 в поданих до суду пояснення (заперечення) на протокол у справі про адміністративне порушення вказав, що не мав прямого умислу, спрямованого на неподання або несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, зроблено це не навмисними діями та без умислу скоїти порушення. В матеріалах справи та протоколі про адміністративне правопорушення не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення, відповідно, відсутній в його діях склад зазначеного адміністративного правопорушення. Приймаючи постанову суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях до суду та в протоколі вказав, що неподання у встановлений законом строк декларації обумовлено наявністю трьох хронічних захворювання очей. З кінця 2020р. у зв`язку з хворобою спостерігався стійке спазматичне змикання повік, що не давало можливості працювати за комп`ютером. Дані хвороби підтверджується медичними висновками які знаходяться в медичних картках медичних установ вказаних у протоколі. Суд вважає, що подані ОСОБА_1 до суду довідка про огляд у лікаря офтальмолога від 21.01.2016 року, консультаційний висновок лікаря невропатолога від 03.02.2015 року, консультаційний висновок лікаря окуліста від 10.03.2015 року, та пенсійне посвідчення по інвалідності II групи не можуть бути визнані в якості поважних причин, які об`єктивно позбавляли можливості вчасно подати декларацію. Натомість ні судом ні прокурором не спростовано та не доведено ніякими доказами, що дані захворювання не заважають працювати та не можуть бути причиною несвоєчасного подання декларації. Згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» eux. № 223-943/0/4- 17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту та ін. Судом не враховано що наявні в матеріалах справи документи на основі яких складений протокол про адміністративне порушення отримані не у визначеному законом порядку. Відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про запобігання корупції», контроль щодо своєчасності подання декларації проводить Національне агентство. З доданих матеріалів до протоколу не вбачається про виконання вказаних вище вимог. Будь-якої інформації з Національного агентства з питань запобігання корупції щодо перевірки ним своєчасності подання мною декларації та про неможливість вчасного подання декларації ні протокол, ні матеріали справи не містять. Натомість, згідно інформації викладеної в листі Великосеверинівської сільської ради від 22.09.2021р № 02-18/ 746 була проведена перевірка подання декларацій депутатом Великосеверинівської сільської ради ОСОБА_1 та направлено повідомлення до НАЗК за №02-27/169 від 12.04.2021р.. Письмового повідомлення від НАЗК за фактом несвоєчасного подання декларації йому не надходило. Виходячи з положень ст. 512 Закону України «Про запобігання корупції» органи місцевого самоврядування зобов`язані перевіряти факт подання декларації тільки тих суб`єктів декларування які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), таким чином органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями щодо перевірки факту своєчасності подання декларації депутатами сільської ради, відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про запобігання корупції», контроль щодо своєчасності подання декларації проводить Національне агентство. Звертає увагу суду, що ніколи не знаходився у трудових відносинах з Великосеверинівською сільською радою та не входжу і ніколи не входив до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності). Разом з тим в повідомленні сільської ради та у протоколі зазначені недостовірні відомості, що місцем роботи є Великосеверинівська сільська рада, а займана посада депутат. Депутат місцевої ради не може працювати в раді на постійній основі. Відповідно до ст. 2. Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради - представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу. У повідомленні сільської ради №02-27/169 від 12.04.2021р. сільська рада посилається, що дане повідомлення вона робить відповідно частини другої ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції».Звертає увагу суду, що Законом України » Про внесення змін до Закону України "Про запобігання корупції" щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції» від. 15.12. 2020р. ст.49 вилучена з Закону України «Про запобігання корупції». Враховуючи викладене проведена перевірка, повідомлення сільської ради про встановлення факту несвоєчасного подання декларації, інші матеріали складені за цим повідомленням та додані до цього протоколу, отримані не у визначеному законом порядку, а також сам протокол про адміністративне правопорушення, складений посадовою особою не можуть прийматися як допустимі докази. Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 17.09.2020 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП, неможна вважати переконливими, оскільки такий підхід не узгоджується з принципом правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та елементом справедливого судочинства. Дана правова позиція викладена у постанові Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2020 року єдиний унікальний № 332/2195/20, провадження №33/807/759/20. Згідно повідомлення Великосеверинівської сільської ради факт несвоєчасного подання декларації був встановлений 12.04.2021р. тобто строк притягнення до відповідальності сплив 11.10.2021р. Судом не враховано що працівником поліції при проведенні процедури складання протоколу порушенні права ОСОБА_2 . Відмовлено надати час на отримання правової допомоги. Ніяких пояснень щодо складеного протоколу раніше ніж 17.09.2021р. не давав. Попередні пояснення працівникам поліції були дані, не як особою що притягуються до адміністративної відповідальності, а як вони повідомили для того, щоб їм подати звіт, що вони провели перевірку за фактом несвоєчасного подання мною декларації. Про те, що дані пояснення потрібні для складання протоколу вони мене не попереджали. Його пояснення що маю інвалідність та хронічне захворювання, їх не цікавило, для них є важливим чи чимсь хворів та знаходився в лікарні в період подання декларації. Під час даного допиту, не міг визнавати якусь вину так, як ніхто вини йому не пред`являв, повідомили що це чиста формальність для звітності перед прокуратурою. На прохання, щоб надали час для отримання правової допомоги, було відмовлено, посилаючись на те що це чиста формальність, що ніхто притягувати до відповідальності не буде постільки правопорушення є незначним тому що пропуск неподання декларації становить всього 7 днів.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи не надав. Більше того просив в апеляційній скарзі проводити розгляд без його участі по причині хвороби.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Згідно пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що на депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 07.04.2021 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, оскільки мав проблеми зі здоров`ям, а саме загострення хвороби очей, а тому не мав змоги працювати з комп`ютером. Вважає наведені обставини поважними причинами, що унеможливили своєчасне подання декларації, а строк, який було пропущено, незначним. До лікаря не звертався, оскільки лікувався самостійно, зважаючи, що хворіє тривалий час, що підтверджується наданими суду медичними документами за попередні роки. Крім цього, вважає, що протокол складено не уповноваженою особою, а долучені до нього докази є неналежними та недопустимими. На підставі викладеного просив закрити провадження за відсутністю складу правопорушення.

Разом із тим, його вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Так, відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №1 від 27.11.2020 року визнано повноваження депутата Великосеверинівської сільської ради восьмого скликання ОСОБА_1 , виборчий округ №7 (а.с.21)

Відповідно до пункту 1, підпункту «в» частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами на яких поширюється дія Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що на час подання декларації порушник являвся суб`єктом відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно листа Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №02-17/119 від 03.02.2021 року повідомлено депутатів сільської ради про обов`язковість електронного декларування, зокрема депутата ОСОБА_1 , що підтверджується підписом останнього (а.с.18-20)

Згідно 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Тобто відповідно до підпункту п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію за 2020 рік до 01.04.2021 року, проте подав її лише 07.04.2021 року о 21.26 год. (а.с.24-28).

Великосеверинівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області надіслано на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення №02-27/169 від 02.04.2021 року про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, депутатом ОСОБА_1 (а.с.17)

Національним агентством з питань запобігання корупції направлено лист №7106 від 31.05.2021 року до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо несвоєчасного подання депутатом ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.10-11).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, на лікарняному, у відпустці чи за кордоном не перебував (а.с.22).

За таких підстав, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що неподання у встановлений законом строк декларації обумовлено наявністю трьох хронічних захворювання очей, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки, як правильно зазначено в постанові суду першої інстанції подані ОСОБА_1 до суду першої інстанції довідки про огляд у лікаря офтальмолога від 21.01.2016 року, консультаційний висновок лікаря невропатолога від 03.02.2015 року, консультаційний висновок лікаря окуліста від 10.03.2015 року, пенсійне посвідчення по інвалідності ІІ групи, а також копію листа та повідомлення Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, вказані матеріали не підтверджуються наявності поважних причин, які позбавляли можливості ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік. Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять. Наведені ОСОБА_1 обставини не можуть бути визнані в якості поважних причин, які об`єктивно позбавляли можливості вчасно подати декларацію.

Крім, того доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що в його діях відсутній умисел на скоєння даного правопорушення і відповідно в його діях відсутній і сам склад даного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП є необґрунтованими та безпідставними, оскільки частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Тобто, ОСОБА_1 мав три місяці, а саме з 01.01.2021 року по 01.04.2021 року протягом якого він мав можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на офіційному веб-сайті НАЗК.

Також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що згідно повідомлення Великосеверинівської сільської ради факт несвоєчасного подання декларації був встановлений 12.04.2021р. тобто строк притягнення до відповідальності сплив 11.10.2021р., є також безпідставними.

Так, частиною 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення №341/21 відносно ОСОБА_1 складено 17.09.2021 року, по закінченні перевірки, тобто саме 17.09.2021 року є датою виявлення правопорушення.

За таких підстав, оскільки на момент винесення судом першої інстанції постанови строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП не закінчився.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)