Провадження № 33/824/29/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Нечваля Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Облонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 24.09.2020 близько 02 години 50 хвилин, громадянин ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Вишгородська, 38, керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Як стверджує ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, поліцейські звинуватили його в тому, що він керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тест на газоаналізаторі «Драгер» на що останній погодився в присутності двох свідків. Після перевірки прилад «Драгер» показав позитивний результат, але ОСОБА_1 заперечував цей факт про що зазначив в протоколі, та письмово зобов`язався не керувати транспортним засобом. Окрім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що після його не згоди з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», поліцейськими не було запропоновано йому пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Відтак, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено працівниками поліції з порушенням вимог ст.266 КУпаП, що тягне за собою недійсність і свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього апелянт вказує, на те, що судом не було досліджено зміст протоколу, в якому ОСОБА_1 заперечував проти результатів огляду. Також, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції відсутній факт заперечення проти результату газоаналізатора «Драгер». Вказаний відеозапис триває 03 хв. 20 сек. і не фіксує всіх подій, які мали місце 24.09.2020. На відеозаписі зафіксовано тільки те, як ОСОБА_1 проходив тест на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» і на час роздруківки результатів, працівники поліції вказали останньому чекати в автомобілі. На той момент ОСОБА_2 не бачив чек тестування на алкоголь, щоб заперечувати про чогось.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Нечваля Я.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 020849 від 24 вересня 2020 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП;

- результатом тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» (а.с.2);

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний і становить 0,54 проміле, з даним результатом був згоден ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у даному акті (а.с.3);

- у письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких зауважень щодо протоколу чи неправомірності дій поліцейських в даних поясненнях свідки не зазначили (а.с.5);

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції з порушенням вимог діючого законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння, а поліцейські йому не запропонували проїхати до медичної установи для проходження огляду у лікаря-нарколога, є безпідставні. Так, в суді апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на якому відображене проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Після отримання результатів огляду, поліцейський повідомив ОСОБА_1 результат огляду. Будь-яких заперечень проти даного результату ОСОБА_1 не висловлював. Крім того, в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний і становить 0,54 проміле, ОСОБА_1 поставив свій підпис, яким засвідчив згоду з результатом огляду.

Доводи захисника Нечваля Я.В. про те, що поліцейськими були порушені права ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Крім того, матеріали провадження не містять будь-яких відомостей з приводу того, що ОСОБА_1 оскаржував неправомірні дії працівників поліції.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко