Справа № 559/2496/20
Провадження № 3/559/5/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. за участі захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Лопухович А.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жит. АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438079 від 15.11.2020, 15.11.2020 о 01 год. 10 хв. в с.Студянка по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував т/з «BMW118i» н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , своїми діями, що виразилися в порушенні п.2.5 ПДР, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 . В не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що ч. 2 ст. 268 КУпАП явка особи, що притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, враховуючи, що 15.02.2021 спливають строки притягнення до адміністративної відповідальності, а також присутність захисника, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лопухович А.О. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вину не визнає у повному обсязі, свою позицію обґрунтовує наступним. Працівникам поліції він був зупинений в с.Берег, а не в с. Студянка, Дубенського району, як зазначено у протоколі. За кермом автомобіля був він, а пасажиром його дружина - ОСОБА_4 , яка є власником даного транспортного засобу. В протоколі зазначено не правильну дату народження ОСОБА_1 . Працівники поліції зупинили автомобіль о 01 год., обґрунтувавши те, що він керує транспортним засобом не будучи пристебнутим ременем пасивної безпеки, на прохання надати докази даних обставин, працівники поліції пояснили, що все вони нададуть суду. Щодо свідків зазначених у протоколі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то дані особи, були зупинені працівниками поліції, з причини несправності освітлювальних приладів на їхньому автомобілі, зокрема не горіла фара, працівники поліції запропонували їм компроміс, з метою уникнення відповідальності за дане порушення ПДР - бути свідками у справі. Дані свідки були присутні лише в с.Берег, на місці зупинки транспортного засобу, до м.Дубно в медичний заклад вони не їздили. Окрім того, ОСОБА_1 не бачив, щоб свідки підписували документи, в їх присутності він не відмовлявся на проведенні огляду в медичному закладі. В медичний заклад ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції приблизно о 04 год. ночі, де продував «Drager», результат показав 0,00 проміле, однак в медичному закладі не надали йому результатів огляду, як і не надали висновку, де зазначено про відмову від проходження огляду. Окрім того, під час вищезазначених подій був присутній батько та племінник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки вона зателефонувала до батька, щоб він підійшов. Окрім того, дані особи їздили також у м.Дубно до медичного закладу. В решті надала пояснення згідно заяви (а.с.35-43). Просила провадження у справі закрити у зв`язку події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 , який пояснив, що 15.11.2020 близько 01 год. його розбудив телефонний дзвінок дочки ОСОБА_4 , під час телефонної розмови, остання повідомила, що їх зупинили працівники поліції біля магазину «Бережанка» в с.Берег, що неподалік його дому та попросила взяти посвідчення водія і підійти до них. Взявши із собою внука ОСОБА_7 він пішов до дочки. В центрі села стояв автомобіль його дочки та патрульний автомобіль поліції. Коли підійшов до них, працівники поліції повідомили, що у них є підозра того, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а тому, потрібно забрати автомобіль. Також на місці перебували двоє хлопців, свідків, які сказали, що їх зупинила поліція, бо не світила фара, працівники поліції сказали, що вони підписали документи та їхали. Бачив, що працівники поліції давали свідкам підписувати пусті бланки, де були лише зазначені дані свідків. Їхати за кермом автомобіля дочки він відмовився, тому за кермо автомобіля сів працівник поліції, в даному автомобілі також перебував він, онук ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , і вони вирушили в м.Дубно до медичного закладу для проходження ОСОБА_1 огляду. Інший працівник поліції на службовому автомобілі попрямував за ними. По дорозі заїжджали за АЗС «ОККО» купити цигарки. В м.Дубно під`їхали до відділу поліції, там залишили автомобіль «BMW», та пересіли до службового автомобіля поліції та поїхали до Дубенського міської лікарні. В медичний заклад зайшли лише ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та працівники поліції, його із внуком в лікарню не впустили, так як карантин, тому вони чекали їх на вулиці. Через деякий час з медичного закладу вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , вони сказали, що результат огляду 0,00 проміле, тому лікар ніякого заключення не видавав. Потім вони повернулися до відділу поліції, ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля «BMW» і вони поїхали додому, це вже було близько 04 год. ночі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , повідомив, що 15.11.2020, коли вийшов із автобуса, який привіз його з роботи, бачив, що стояло 2 автомобіля, «BMW», який належить ОСОБА_4 та автомобіль поліції, дані події відбувалися десь о 02 год. Ночі, в с.Берег, біля магазину «Бережанка».

Вислухавши всіх учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_10 керував транспортним засобом з явними признаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду в установленому законом порядку на виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, який пункт Правил дорожнього руху України порушив - не зазначено.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Разом з тим, відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди воді на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Окрім того, відповідно до п.3 Порядку КМУ огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно до п.6 Порядку КМУ та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такій огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно в присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Так, в доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення додано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438079 від 15.11.2020(а.с.2)

-направлення (а.с.4);

-акт огляду (а.с.5);

-письмові пояснення свідків (а.с.6,7);

-копію постанови серії БАА №876671 від 15.11.2020(а.с.8);

-копію протоклу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438078 від 15.11.2020(а.с.9);

-відеозапис (а.с.13).

Дослідивши дані докази як кожен окремо так і в їх сукупності, переглянувши відеозапис, долучений до матеріалів справи, співвставивши їх із показами свідків, які допитані у судовому засіданні, було встановлено наступні порушення та неточності допущенні працівниками поліції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438079 від 15.11.2020 зазначено, що він складений 15.11.2020 о 01 год. 48 хв. в с.Студянка по вул.Центральна Дубенського району, згідно даного протоколу, за даною адресою і було вчинено ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 ПДР, однак, як вбачається із показів свідків, події відбувалися в с.Берег Дубенського району.

Дата народження ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі, направленні на огляд, акті огляду, поясненнях світків та у постанові БАА №876671 від 15.11.2020 - 03.04.1994, не відповідає дійсності, оскільки правильною датою є 04.03.1994(а.с.49).

У направленні водія на огляд до медичного закладу зазначено в графі результати огляду - «відмовився на місці та медичному закладі», дане направлення видано 15.11.2020 року о 01 год. 45 хв., а протокол про адміністративне правопорушення складено 15.11.2020 о 01 год. 48 хв., дана інформація щодо часу є суперечливою, враховуючи покази свідків та пояснення надані стороною захисту, зокрема те, що ОСОБА_11 з місця зупинки (с.Берег Дубенського району) доставлявся до медичного закладу (вул.Львівська, м.Дубно), адже відстань між даними населеними пунктами більше 30 км. Тому, враховуючи усі обставини, в тому числі час спілкування працівників поліції на місці спілкування із водієм, час який необхідно затратити на дорогу, час відмови від проходження у медичному закладі, сукупний проміжок часу, при будь яких обставинах буде перевищувати 38 хв.

Сумнівними є і письмові пояснення свідків, які зазначені у протоколі, виходячи із того, що як і зазначає сторона захисту, що і підтвердив в судовому засіданні свідок, дані особи були присутніми на місці зупинки транспортного засобу, однак, у м.Дубно до медичного закладу, вони не доставлялися, і присутніми під час ймовірної відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, зокрема у «Дубенській МЛ», присутніми не були.

Окрім того, не зрозумілим є те, чому матеріали справи не містять інформації, щодо того, що ОСОБА_1 проходив медичний огляд у медичному закладі, як і відсутні докази відмови від проходження такого огляду, зокрема медичного висновку.

Зазначені порушення при оформленні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також, наявні розбіжності в матеріалах справи, ставлять під сумнів правильність та законність його складання.

За змістом ст.279, 280КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

А тому, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях та матеріалах справи, які складені з порушенням чинного законодавства, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя Р.В.Ралець