Провадження № 3/512/29/21
"11" лютого 2021 р. смт. Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 Поліцейського відділу №1 Подільського районного управління ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2021 до Савранського районного суду Одеської області надійшли матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , який згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 198776 від 24.01.2021, притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП (порушення правил щодо карантину людей), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 198776 від 24.01.2021 вбачається, що ОСОБА_1 24.01.2021 близько 09 години 30 хвилин в смт. Саврань в приміщенні Савранської автостанції перебував без маски, респіратора, що закриває ніс та рот та без документів, що посвідчують його особу чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 та вчинив правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки (а.с. 7).

Як встановлено частиною 1 статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги, що відповідно до частини 2 цієї статті зазначене адміністративне правопорушення не відноситься до правопорушення, де обов`язковою є присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ураховуючи належне сповіщення ОСОБА_1 , суддя розглядає справу без його участі.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, доведена та підтверджується наступними доказами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 198776 від 24.01.2021 відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі необхідні данні та в якому ОСОБА_1 визнав свою вину.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 24.01.2021 року в смт. Саврань перебував у приміщенні автостанції без засобів індивідуального захисту. До нього підійшли працівники поліції, провели з ним профілактичну бесіду та склали протокол про адміністративне правопорушення. Свою вину ОСОБА_1 визнав у повному обсязі. Зазначив, що в подальшому буде користуватись маскою.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Із змісту положень статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" вбачається, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно

Крім того відповідно до підпункту 2 пункту 2 зазначеної Постанови КМУ, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Саме по собі, перебування особи в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту утворює склад адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 44-3 КУпАП. Але враховуючи, що при цьому ОСОБА_1 не мав при собі документів, що посвідчують його особу, то в його діях присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП, оскільки порушив правила щодо карантину людей і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та норми Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до положень статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Специфіка встановлення малозначності діяння в контексті положень статті 22 КУпАП полягає в обов`язковій сукупності трьох умов: формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад адміністративного правопорушення; малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного виду адміністративного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Відповідно до встановлених обставин, протиправність дій ОСОБА_1 по суті полягає в тому, що він перебував в громадському місці без засобів індивідуального захисту та без документів, що посвідчують його особу. Формально, такі дії містять ознаки адміністративного правопорушення, однак самі по собі, не становлять суспільної небезпеки та не несуть істотної шкоди.

Враховуючи характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд приходить до висновку, що діяння, вчинене останнім хоча і містило в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення передбачене статтею 44-3 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин та характеру правопорушення не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, не призвело до тяжких наслідків та шкоду іншим громадянам не спричинило. Дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам. Враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, що передбачені статтею 35 цього Кодексу, особу правопорушника, його майновий стан, а також приймаючи до уваги, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, суд вважає можливим на підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в силу малозначності правопорушення обмежившись усним зауваженням.

Згідно із частиною 2 статті 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 22, 40-1, 44-3, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області. Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький