Справа № 944/6238/21
Провадження №3/944/3740/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , не працює, НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.204-1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

31.10.2021 о 09 год. 15 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща було виявлено ОСОБА_1 , яка пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Бельгії для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 28.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 . В процесі перевірки документів у даної громадянки було виявлено відсутність негативного результату експрес-тесту на визначення антигента корона вірусу SARS-CoV-2 або будь-якого з визначених документів, у зв`язку з чим, особі було відмовлено у перетинанні державного кордону України на підставі статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», керуючись підпунктом 4 пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (зі змінами).

В ході проведення співбесіди було встановлено, що дана особа також є громадянкою України та надала паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 20.11.2012 органом 8024, який відповідно до частини 1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказана громадянка порушила вимоги ст. ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена, відповідно до ст.268 КУпАП клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала. До матеріалів справи долучено письмову заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що вину у вчиненні правопорушення вона визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №239279 від 31.10.2021, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 від 31.10.2021, копією паспорта громадянина Бельгії для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 28.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 « ОСОБА_3 » та копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданого органом 8024, а також іншими доказами які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу винної, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Білецька