Справа № 336/1826/20
Пр. № 3/336/1/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 1 квітня 2020 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 14 годині 52 хвилини 1 квітня 2020 року керувала автомобілем «ГАЗ 33021», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 9 по вул. Центральній в м. Запоріжжі з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 , за висновком автора протоколу, містять ознаки порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» та утворюють диспозицію частини 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що в зазначений день він на службовому автомобілі виконував трудові обов`язки, здійснюючи поставку продуктів харчування до декількох торгових точок. Він зупинився біля магазину на території тепличного комбінату по вул. Центральній в м. Запоріжжі, де висадив пасажира, який є його колегою. І в цей час до нього підійшли співробітники поліції, які пред`явили йому претензії з приводу того, що не працює покажчик лівого «стопу», на що ОСОБА_1 продемонстрував їм, що претензії безґрунтовні, а покажчик працює. Проте поліцейські не відходили і від них надійшла пропозиція проїхати до медичного закладу з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, від якого він спочатку відмовився, так як перебував в цейтноті через необхідність здійснити поставки в декілька торгових об`єктів, зрив яких загрожував йому неприємностями по роботі, аж до звільнення. У зв`язку з цим він попросив поліцейських супроводити його хоча б до двох магазинів, а потім вже їхати до медичного закладу, на що він згодом вимушений був погодитися. Проте під час руху до наркологічного диспансеру співробітники поліції повідомили йому, що він може відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, якщо поспішає, і за такі дії до нього не будуть застосовуватися суворі санкції у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а також значні суми штрафи, а він відбудеться незначною сумою штрафу. Так як йому важливо було зберегти роботу, він погодився і повернувся в салоні патрульного автомобілю до місця стоянки його транспортного засобу. При цьому співробітники поліції не пояснили йому, що у випадку відмови настануть ті ж самі наслідки, що і при встановленні стану оп`яніння. На вказаному місці поліцейські запропонували йому повторити у присутності свідків, що він відмовляється від поїздки до медичного закладу, що він і зробив. При цьому йому не було роз`яснено порядку проходження огляду на стан сп`яніння, як не роз`яснено і його прав при притягненні до адміністративної відповідальності.

Що стосується стану сп`яніння, він був абсолютно тверезим, так, як: по-перше, усвідомлюючи зміст відповідальності особи за кермом, особливо за кермом вантажного автомобілю, він не дозволяє собі таких дій; по-друге, він має статус особи з інвалідністю третьої групи саме від серцево-судинного захворювання, наявність якого повністю виключає можливість вживання спиртного та наркотиків.

Так як він відмовився пройти процедуру огляду під впливом омани, просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення через відсутність в його діях ознак правопорушення.

Представник притягуємого до адміністративної відповідальності просить про звільнення ОСОБА_1 від цієї відповідальності у відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчиненої повторно протягом року.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані особою, що притягується до адміністративної відповідальності, та витребувані суддею фактичні дані, дослідивши матеріали відеофіксації правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Наявність або відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі доказів, до яких відносяться перелічені в статі 251 КУпАП фактичні дані.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно із ст. 266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 1 якого метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

З пункту 2 «Порядку…» випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Дійшовши висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку порушенням встановленого законом порядку, суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, і не вбачає об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд.

Про відсутність таких передумов свідчать, зокрема: дані відеозапису, наданого Управлінням поліції, які вказують на охайний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, ясний зір, чіткі відповіді водія и та повністю спростовують висновки автора протоколу про тремтіння пальців рук, порушення мови.

Що стосується такої ознаки, як відсутність реакції зіниць очей на світло, є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку.

Умовивід про неприродну блідість обличчя спростовує ярко виражена засмага особи, щодо якої складений протокол.

Разом з тим фрагменти відеозапису, наданого управлінням поліції, свідчать, що ОСОБА_1 повідомляє, що дуже поспішає в інтересах виконання службових обов`язків, а марка автомобіля, за кермом якого він прибув до магазину, не залишає сумнівів в тому, що на момент складання протоколу він здійснював розвезення продуктів харчування до продуктових магазинів.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів.

Згідно із ст. 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини.

Тому відсутність підстав для проведення огляду у сукупності з поважними причинами відмови від проведення такого огляду, якими є необхідність виконання службових обов`язків, про що послідовно заявляв ОСОБА_1 , зауваживши на цьому і в протоколі про адміністративне правопорушення, свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як зазначено, статтею 251 КУпАП, встановлено перелік доказів в справі про адміністративне правопорушення, до яких відносяться і матеріали відеофіксації.

Відтворивши відеозапис процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який складається з фрагментів, що не завжди є продовженням один одного, суддя була позбавлена можливості перевірити достовірність тверджень притягує мого до відповідальності про те, що самі співробітники поліції роз`яснили йому право відмовитися від огляду та уникнути суворої відповідальності, яка передбачена санкцією статті 130 КУпАП.

Проте, виходячи з законодавчо встановленої презумпції невинуватості та з урахуванням того, що надані судді фрагменти відеозапису не відтворюють послідовної картини процедури притягнення до відповідальності, суддя застосовує ці твердження на користь особи, що притягнута до цієї відповідальності, оскільки суб`єкт владних повноважень не довів противного.

Не містить вказаний відеозапис і роз`яснення патрульними прав та обов`язків особи, щодо якої складається протокол, що є порушенням законності; викладення пропозиції пройти медичний огляд на стан сп`яніння та передумов для заявлення такої пропозиції; відсутні в запису і роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду, а також роз`яснення свідкам, на яку процедуру запрошується ОСОБА_1 до медичного закладу.

Обов`язок суду визнати недопустимим доказ, чиє здобуття пов`язане з порушенням прав особи, встановлений статтею 87 КПК України.

Наслідки недопустимості доказів, які полягають в неможливості їхнього використання при прийняття процесуальних рішень та посилання на них при ухваленні судового рішення, встановлені статтею 86 КПК України.

Наведені судом порушення отримання доказів в справі про адміністративне правопорушення, наявність яких в силу законодавства виключає притягнення особи до відповідальності, виключає інші наслідки розгляду протоколу суддею, окрім як закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива