Провадження № 33/824/4874/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Дніпровського районного м. Києва від 05 листопада 2020 року, якоювизнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 28 вересня 2020 року о 02 годині 00 хвилин керував транспортним засобом «Audi A4» державний номер ( НОМЕР_1 ) по проспекту Броварський в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що у зв`язку з тяжкою хворобою взагалі не вживає спиртні напої, проте судом першої інстанції однобічно розглянуто матеріали справи та прийнято незаконне та необгрунтоване рішення.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено з грубими порушеннями, оскільки в матеріалах справи знаходиться протокол з № 032967, проте з наявного в матеріалах справи направлення на огляд вбачається протол з іншим номером, а також зазначено номер мобільного телефону, який йому не належить.

Крім того зазначає, що протокол містить виправлення, а підписи свідків у протоколі та поясненнях різняться між собою.

Заслухавши доповідь судді,пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддя першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази з точки зору їх належності та допустимості, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №032967 від 28 вересня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 28 вересня 2020 року; письмові пояснення свідків події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога; відеозапис з бодікамери патрульного поліцейського, де зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; розпискою про передачу керування транспортного засобу іншому водієві та прийшов до обґрунтованого висновку про достатність цих доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя І-ї інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення та направлення водія транспортного засобу на огляд містять різні номери протоколу, не може виключати наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та впливати на законність постанови, оскільки помилка в одній цифрі номерів протоколу може свідчити лише про допущену працівниками поліції описку.

Твердження апеляційної скарги про те, що підписи свідків у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях різняться між собою, не знайшли свого підствердження в суді апеляційної інстанції.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко

у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб має пройти ОСОБА_4 на вимогу поліцейського. А вказана у протоколі фраза «не було часу», на його думку, не свідчить про його відмову від проходження саме огляду на визначення стану наркотичного сп`янінні і саме в найближчому медичному закладі. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано суті допущеного ним порушення та відомостей про те, який порядок проходження огляду йому було запропоновано (у медичному закладі чи з використанням спеціальних технічних засобів), а також не зафіксована його відмова від проходження огляду, в тому числі і в закладі охорони здоров`я. Формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст.266 КпАП України. Ці обставини свідчать про порушення процедури огляду на стан сп`яніння та вказують на його недійсність.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вказує на те, що ОСОБА_4 був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

та передбачає відсторонення водія від керування та передачу керування автомобілем уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії. Такі дії поліцейськими вчинені не були.