ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5091/21
Провадження № 3/210/2013/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"30" листопада 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В. Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про місце роботи інформації не надав, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 2 КУпАП України.

Згідно протоколу серії ААБ №275712, 05.09.2021 року о 03-25 год. в м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 46, Металургійний район, гр. ОСОБА_1 керував т.з. М.В. G350 днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, на законну вимогу працівників ПП пройти огляд на місці на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. Піддано стягненню двічі протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП, порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, долучив письмові пояснення, відповідно до яких, за результатами розгляду справи клопотав про закриття провадження у справі, копію судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дослідивши письмові матеріали справи, на переконання суду, наведені докази не є достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено з письмових матеріалів справи, виклад фактичних обставин у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 275712 від 05.09.2021 року щодо ОСОБА_1 хоча і відображає диспозицію ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, однак належним чином вказана обставина не підтверджена.

На підтвердження повторності вчиненого діяння, у матеріалах справи наявна довідка про вчинення повторності порушення ПДР, однак вона у даному випадку не є беззаперечним доказом, оскільки не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року на підставі судового рішення, яке вступило в законну силу, позаяк діє Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, згідно якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України.

Згідно вказаної довідки, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2021 року. Дата набрання законної сили вказаною постановою не зазначена.

При цьому, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 29.10.2021 року, згідно якої Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2021 року скасована та винесено нову, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним, справу закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинені повторно протягом року), оскільки протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено 05.09.2021 року, в той час, як рішення по суті адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 прийнято 29.10.2021 року та набрало законної сили також 29.10.2021 року. Отже, станом на день складання протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП постанова суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не набрала законної сили, оскільки перебувала на стадії апеляційного оскарження.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За вищевикладених обставин, хоча суд і вбачає формальні ознаки скоєння гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, через невірну кваліфікацію вчиненого діяння, суд позбавлений можливості вирішити справу по суті.

З урахуванням наведеного, вважаю, що провадження в даній справі підлягає на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст.62 ч.3 Конституції України, ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: В. Є. Сільченко