Справа № 214/9176/21
3/214/2961/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 листопада 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №275207 від 24.10.2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до зазначеного протоколу, 24.10.2021 року о 19 год. 15 хв. в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по пр. Гагаріна, навпроти буд.45, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , став причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з припаркованим транспортним засобом Daewoo Sens д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він місця ДТП не залишав, оскільки не знав, що зачепив автомобіль. Коли він повернувся, власник автомобіля Daewoo вказав, що він зачепив його автомобіль. Він не мав умислу залишати місце ДТП.

Окрім того, ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких просив закрити провадження в справі щодо нього в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 зазначив, що рухаючись заднім ходом по пр. Гагаріна, жодних зіткнень з автомобілем чи ударів не відчув, тому поїхав до магазину. Коли він повернувся, то побачив у дворі патрульних поліцейських, які повідомили, що він причетний до ДТП, у зв`язку з чим склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. При цьому, про протокол за ст.122-4 КУпАП від дізнався з офіційного сайту Судової влади України. ОСОБА_1 вважає що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази підтвердження факту залишення ним ДТП, тому провадження щодо нього підлягає закриттю.

Вислухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10а Правил дорожнього руху України встановлено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому. суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Водночас, як установлено в судовому засіданні та слідує з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби, водій ОСОБА_1 поїхав з місця пригоди, не розуміючи та не усвідомлюючи того, що він став учасником ДТП, про що дізнався лише через деякий час.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не мав на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння, а отже, на переконання судді, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, в діях останнього відсутній.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії», суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, ст.122-4, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко