П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., за участю адвоката Бондаренка Ю.Ю., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем на заводі «ГТВ», не є особою з інвалідністю, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ДПР18 № 306179 від 05.10.2021, вбачається, що 05 жовтня 2021 року о 21 год. 01 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці 9 Травня, 30 м. Лисичанська, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився, що підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами, чим порушив п.2.5 ПДР України.

З протоколу серії АПР18 № 215076 від 05.10.2021, вбачається, що 05 жовтня 2021 року о 22 год. 10 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись у громадському місці, а саме в приміщенні лікарні КНП «Лисичанська багатопрофільна лікарня», розташованої за адресою: м. Лисичанськ, вул. В. Сосюри, .424, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

12 листопада 2021 року постановою Лисичанського міського суду Луганської області матеріали справ у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Надав пояснення аналогічні викладеним письмово, наполягав на тому, що даним транспортним засобом не керував, нецензурною лайкою в приміщенні лікарні, не дивлячись на непрофесійну поведінку співробітників поліції, не висловлювався, а тому в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП. Просив суд визнати протокол складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП недопустимим доказом, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Бондаренко Ю.Ю. підтримав доводи його підзахисного та просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень

Суд вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , адвоката Бондаренка Ю.Ю. та дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права - склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність накладається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами; судноводії; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами).

Існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

У даному випадку, для того щоб притягнути конкретну особу до адміністративної відповідальності необхідно встановити, що саме вона вчинила зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дії, тобто, що саме ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення вчинив дії, які складають об`єктивну сторону інкримінованого йому органом Національної поліції правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., що і стало підставою для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ№ 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

При цьому протокол про адміністративне правопорушення повинен містити обов`язкові дані, передбачені ст. 256 КУпАП і являється основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу правопорушника, оскільки фактично є остаточним процесуальним документом, в якому, на підставі зібраних у справі доказів, суб`єктом владних повноважень зафіксоване вчинене особою адміністративне правопорушення.

В підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду було надані протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути беззаперечним доказом факту керування транспортним засобом, оскільки органом Національної поліції не доведено та жодним чином не встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено наявні в матеріалах справи відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських та відеореєстратора, які були оглянуті в судовому засіданні, однак, надані відеозаписи подій не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 дій, які складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не містить підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі зафіксовано заперечення останнім факту керування транспортним засобом і, відповідно, скоєння адміністративного правопорушення.

В протоколі серії ДПР18 № 306179 від 05.10.2021 в графі пояснення, ОСОБА_1 також зазначив, що транспортним засобом він не керував.

Таким чином, відеозапис, на якому відсутній факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , не може бути покладений в основу притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, а інших належних та допустимих доказів того, що останній керував транспортним засобом, співробітником патрульної поліції яким був складений відповідний протокол, та який, відповідно до ст.251 КУпАП повинен був збирати відповідні докази,суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Отже, викладені у протоколі обставини не мають належного доказового забезпечення, а це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про те, в порушення вищевказаних вимог органом Національної поліції не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як посадовими особами Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали в діях ОСОБА_1 наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і винність останнього у їх вчиненні, за обставин, викладених у протоколі.

Крім того, згідно з п. 4 розділу V Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, «Інструкції з оформлення працівниками патрульної поліції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» затвердженою наказом МВС України № 842 від 10.07.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я посадова особа патрульної служби МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з протоколів серії ДПР18 № 306179 від 05.10.2021, свідки не залучались, а факт відмови зафіксований на технічний засіб.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, також вбачається, що свідки не залучались, тобто працівником патрульної поліції було порушено процедуру складання протоколу.

Що стосується правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП вчиненого ОСОБА_1 , також не знайшло свого підтвердження оскільки на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи, з подією, що відбувалась в приміщенні лікарні, як це зазначено в протоколі, останній нецензурною лайкою не висловлювався.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

06.12.2021 року до канцелярії суду ОСОБА_1 подано скаргу на незаконне адміністративне затримання при складенні протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Нормами КУпАП прямо не визначено порядку розгляду скарги на адміністративне затримання, однак відповідно до ст. ст. 2, 5, 19, 22 КАС України адміністративними судами розглядаються справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд доходить висновку про неправомочність з розгляду скарги на незаконне адміністративне затримання в цьому провадженні.

Керуючись ст.ст. 8, 251, 252, ч. 1 ст.247, ч.1 ст.130, ст. 173, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін