Справа № 219/4428/18
Провадження № 3-в/219/1/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.02.2021 року м. Бахмут

Суддя Артемівський міськрайонний суд Донецької області Давидовська Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

представника відділу пробації

П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.02.2021 року м. Бахмут

Суддя Артемівський міськрайонний суд Донецької області Давидовська Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

представника відділу пробації Борбат А.С.,

розглянувши подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 ,

встановила:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, в якому останній просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.07.2018 р., у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання обґрунтовано, тим що копія постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.07.2018 р. про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт прийнята до виконання Бахмутським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області 20.07.2018 р. ОСОБА_1 викликався до Бахмутського МРВ на 01.08.2018 р., однак за викликами не з`явився, причин неявки не повідомив. 02.08.2018 р. співробітником Бахмутського МРВ була здійснена перевірка адреси місця мешкання порушника ОСОБА_1 , яка вказана в постанові суду. Вході перевірки установлено, що порушник ОСОБА_1 за адресою не проживає. 30.10.2018 р. ОСОБА_1 з`явився до Бахмутського МРВ, де йому роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт. У цей же день порушнику ОСОБА_1 видано направлення для відбування суспільно корисних робіт до комунального підприємства «Бахмутська житлова управляюча компанія» (далі - КП «БЖУК») згідно якого останній повинен був приступити до відбування суспільно корисних робіт не пізніше 31.10.2018 р. 04.12.2019 р. відносно порушника ОСОБА_1 за ухилення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт складений протокол про адміністративне правопорушення на підставі ст. 183-2 КУпАП. 20.01.2020 р. постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 на підставі ст. 183-2 КУпАП притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді п`яти діб адміністративного арешту. В період з 09.12.2019 р. по 10.12.2020 р. місце проживання та місцеперебування порушника ОСОБА_1 невідоме, останній знаходиться в державному розшуку. У зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення, просить подання задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду подання.

В судовому засіданні представник Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області просив подання задовольнити з підстав викладених у подані.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч.1ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як кримінальні у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ Звільнення від покарання та його відбування і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана з об`єктивних причин, на теперішній час останній знаходиться у державному розшуку. Крім того, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , відповідно до ст. 303, 304 КУпАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283-285, 294, 303, 304 КУпАП,

постановила:

Подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 задовільнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст.183-1 КУпАП, призначеного постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2018 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 ,

встановила:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, в якому останній просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.07.2018 р., у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання обґрунтовано, тим що копія постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.07.2018 р. про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт прийнята до виконання Бахмутським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області 20.07.2018 р. ОСОБА_1 викликався до Бахмутського МРВ на 01.08.2018 р., однак за викликами не з`явився, причин неявки не повідомив. 02.08.2018 р. співробітником Бахмутського МРВ була здійснена перевірка адреси місця мешкання порушника ОСОБА_1 , яка вказана в постанові суду. Вході перевірки установлено, що порушник ОСОБА_1 за адресою не проживає. 30.10.2018 р. ОСОБА_1 з`явився до Бахмутського МРВ, де йому роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт. У цей же день порушнику ОСОБА_1 видано направлення для відбування суспільно корисних робіт до комунального підприємства «Бахмутська житлова управляюча компанія» (далі - КП «БЖУК») згідно якого останній повинен був приступити до відбування суспільно корисних робіт не пізніше 31.10.2018 р. 04.12.2019 р. відносно порушника ОСОБА_1 за ухилення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт складений протокол про адміністративне правопорушення на підставі ст. 183-2 КУпАП. 20.01.2020 р. постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 на підставі ст. 183-2 КУпАП притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді п`яти діб адміністративного арешту. В період з 09.12.2019 р. по 10.12.2020 р. місце проживання та місцеперебування порушника ОСОБА_1 невідоме, останній знаходиться в державному розшуку. У зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення, просить подання задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду подання.

В судовому засіданні представник Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області просив подання задовольнити з підстав викладених у подані.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч.1ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як кримінальні у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ Звільнення від покарання та його відбування і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана з об`єктивних причин, на теперішній час останній знаходиться у державному розшуку. Крім того, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , відповідно до ст. 303, 304 КУпАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283-285, 294, 303, 304 КУпАП,

постановила:

Подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 задовільнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст.183-1 КУпАП, призначеного постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2018 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Т. В.Давидовська