Справа № 339/435/20 192
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С. , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , неодруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, продавця ФОП ОСОБА_2 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »
за ч.1 ст.155 -1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ОСОБА_1 10 грудня 2020 року о 13 год. 51 хв., працюючи продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований АДРЕСА_2 , порушила порядок проведення розрахункових операцій в сфері торгівлі: проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО, не видала розрахункового документа встановленого зразка, не забезпечила відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, порушивши п. 1, 2 ст. 3 ЗУ Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи.
Згідно положень ст.268, 277-2 КУпАП, про причини неявки не повідомила.
Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.
А, відтак, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу за її відсутності.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується матеріалами справи, а саме:
- даними, викладеними в протоколі №306 від 18 грудня 2020 року щодо обставин вчинення правопорушення (а.с.2);
- копією акту (довідки) фактичної перевірки №090454 від 18 грудня 2020 року, згідно якого в ході перевірки 10 грудня 2020 року встановлено: проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО; невидача розрахункового документа встановленого зразка; не забезпечено відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО (а.с.3-4);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 10 грудня 2020 року продала 1 пляшку горілки «Грін Дей» 0.5 л.за ціною 91.50 грн., пачку сигарет «Ротманс Демі» за ціною 50 грн., жувальну гумку «Орбіт» за ціною 4.50 грн. на загальну суму 153 грн. Фіскальний чек не вибила та не видала (а.с.5).
Пунктом 1, 2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
-проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);
Диспозиція ч.1 статті 155-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, оскільки вона продала товар та не провела вказану розрахункову операцію без застосування РРО, не видала розрахунковий документ встановленого зразка, не забезпечила відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.
З приводу обставин, викладених в протоколі про порушенння ОСОБА_1 п. 11, 12 ст. 3 ЗУ Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг: проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, то їх слід виключити з пред`явленого ОСОБА_1 звинувачення, виходячи з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»).
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення, викладене в протоколі, є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Однак, ні в протоколі, ні в доданих матеріалах не зазначено, у яких саме діях ОСОБА_1 контролюючий орган вбачає порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, (не вказано, який саме порядок обліку був порушений, кількість найменування, суму товару), проведення операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД ( не зазначено яких саме розрахункових операцій і на яку суму та щодо якого товару).
Одне лише посилання у протоколі про адміністративне правопорушення як на опис обставин вчинення правопорушення на акт фактичної перевірки, є недостатнім. Суть правопорушення, тобто конкретний опис обставин, що мали місце, повинна бути викладена саме у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані недоліки, викладені в постанові суду від 13 січня 2021 року, не усунуті, хоч справа поверталася на доопрацювання.
Разом з тим, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, що має доводитися в суді, а не судом.
Формулюючи обвинувачення щодо особи, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд згідно вимог ст.23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан.
При таких обставинах, до ОСОБА_1 , як до особи, яка здійснювала розрахункові операції, слід застосувати адміністративне стягнення в межах мінімальної санкції ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн.
На підставі викладеного ч.1 ст.155-1 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення штраф в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.