Справа № 581/63/21
Провадження № 3/581/42/21
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2021 року селище Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Сізов Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Смілик Н.М.,

у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданніу залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , одружений, працює лікарем стоматологом у КНП «Липоводолинська центральна районна лікарня»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

2 лютого 2021 року о 14 год. 45 хв. по вул. Роменська у селищі Липова Долина Сумської області ОСОБА_1 керував автомобілем AudiА4, номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю, порушення мови), який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, порушивши своїми діями п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав. Вказав, що він дійсно керував належним йому автомобілем AudiА4, разом із ним у салоні автомобіля перебував його знайомий. Побачивши проблискові маячки поліцейського автомобіля, він зупинився, заїхавши на стоянку автомобільної мийки, що знаходиться у межах населеного пункту на виїзді з селища Липова Долина. Працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, однак він відмовився від такого проходження, оскільки у нього були сумніви щодо правдивості його показів. Після цього, поліцейські запропонували йому пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, проїхавши до лікарні на службовому автомобілі. Він відмовився їхати з поліцейськими у їхньому автомобілі, оскільки не бажав залишати свій автомобіль, який не має сигналізації, у якому знаходилася значна сума грошей та коштовні матеріали й вироби, пов`язані з його професійною діяльністю. Зазначив, що він повідомляв поліцейським про те, що він поїде до лікарні лише після того, як з м. Ромни приїде його товариш, на якого він зможе залишити свій автомобіль. Також пояснив, що з моменту його зупинки поліцейськими і до моменту, коли він зміг поїхати на своєму автомобілі, за кермом якого перебував товариш, що приїхав із м. Ромни, пройшло не менше півтори години.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення при зазначених вище обставинах, стверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 2 лютого 2021 року, в якому викладена сутність вчиненого адміністративного правопорушення. Протокол складено із залученням свідків та відповідає положенням ст. 266 КУпАП;

відеоматеріалом з реєстратора поліцейського автомобіля, на якому зафіксовано рух автомобіля AudiА4 та його зупинку на паркові автомийки;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 2 лютого 2021 року, у яких вони своїми підписами засвідчили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки, та в медичному закладі. Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків на предмет їх достовірності та допустимості, суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, зокрема поясненнями самого ОСОБА_1 та змістом протоколу. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не піддавав сумніву факту присутності двох свідків під час пропозиції поліцейськими пройти огляд на стан сп`яніння у встановлений законом спосіб, про їх допит не клопотав;

наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння, як за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини вчинення правопорушення, суд вважає, що керуючи транспортним засобом та відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши своїми діями адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Наданий ОСОБА_1 висновок КНП «Липоводолинська центральна районна лікарня» від 2 лютого 2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до якого станом на 16 год. 05 хв. 2 лютого 2021 року ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, не може бути взятий судом до уваги з огляду на наступне.

У своєму рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloranandFrancis v. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02 ЄСПЛ наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказана норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Отже, під час керування транспортним засобом водій зобов`язаний за наявності певних обставин на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, порядок проходження якого наведений вище. Відповідальність за відмову від проходження такого огляду передбачена ст. 130 КупАП, не зважаючи на те, перебувала особа у стані сп`яніння чи ні. Вбачається, що працівники поліції із дотриманням вказаного порядку запропонували водію пройти такий огляд, однак він відмовився. Тому, вказаний медичний висновок про не перебування особи у стані сп`яніння, не має значення, оскільки протокол складено саме за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за його перебування у такому стані.

Посилання ОСОБА_1 на неможливість проходження такого огляду через побоювання залишити без догляду свій автомобіль та речі у ньому, не можуть бути тими поважними чи непереборними обставинами, які унеможливлюють виконання ним передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху обов`язку, оскільки в автомобілі разом із ОСОБА_1 їхав його знайомий, автомобіль був припаркований у зоні населеного пункту біля закладу обслуговування автомобілів, у денний час доби.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП та беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, за допущене ОСОБА_1 грубе порушення Правил дорожнього руху, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави 454 грн. судового збору, який підлягає зарахуванню до державного бюджету за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Сізов