ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Шаренко С.Л.,
при секретарі - Мельник В.В.,
за участю представника Слобожанської митниці ДМС Тиндика М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил у відношенні:
за порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, -
09.02.2020 о 10 год. 30 хв. в зоні митного контролю МАПП Гоптівка Слобожанської митниці Держмитслужби з Російської Федерації в напрямку України по смузі руху піша хода перетинав митний кордон України гр-н РФ ОСОБА_1 .
Під час проведення митного контролю за участю співробітника ГВ БКОЗ УСБ України в Харківській області, при усному декларуванні гр-н ОСОБА_1 заявив про відсутність товарів та предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню, заборонених або обмежених до переміщення та заявив, що переміщує валютні цінності в сумі, яка не перевищує в еквіваленті 10 000 євро.
При подальшому митному огляді його ручної поклажі, ОСОБА_1 було запропоновано пред`явити задекларовану валюту, після чого він надав валютні цінності в сумі 20 000 доларів США, що на 9 000 доларів США за курсом НБУ перевищує в еквіваленті 10 000 євро та про які гр-н ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою під час перетину митного кордону України і при проведенні митних формальностей не звернувся з приводу заповнення декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, форму якої затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 203.
Згідно п.п. 4-6 Постанови Правління Національного банка України від 02.01.2019 № 3 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей»: «Фізичні особи здійснюють декларування переміщення готівкової валюти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». «Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу». «Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі».
По даному факту у відношенні гр-на ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП за ознаками ст.472 МК України, вищезазначена валюта - 9 000 доларів США (вартістю за курсом НБУ на 09.02.2020 221 214,60 грн.) а також 9 000 доларів США для забезпечення стягнення штрафу на підставі ст.511 МК України тимчасово вилучені та передані на зберігання до каси Слобожанської митниці Держмитслужби.
Також представником ОСОБА_1 адвокатом Бірючинським Е.О. надано пояснення ОСОБА_3 , який підтвердив обставини, зазначені в поясненнях ОСОБА_1 .
В судовому засіданні представник Харківської митниці ДФС Тиндик М.В. обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил України відносно ОСОБА_1 підтримав, просив ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України та застосувати відповідне стягнення.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 09.02.2020 о 10 год. 30 хв. в зоні митного контролю МАПП Гоптівка Слобожанської митниці Держмитслужби з Російської Федерації в напрямку України по смузі руху піша хода перетинав митний кордон України гр-н РФ ОСОБА_1 .
Під час проведення митного контролю за участю співробітника ГВ БКОЗ УСБ України в Харківській області, при усному декларуванні гр-н ОСОБА_1 заявив про відсутність товарів та предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню, заборонених або обмежених до переміщення та заявив, що переміщує валютні цінності в сумі, яка не перевищує в еквіваленті 10 000 євро.
При подальшому митному огляді його ручної поклажі, ОСОБА_1 було запропоновано пред`явити задекларовану валюту, після чого він надав валютні цінності в сумі 20 000 доларів США, що на 9 000 доларів США за курсом НБУ перевищує в еквіваленті 10 000 євро та про які гр-н ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою під час перетину митного кордону України і при проведенні митних формальностей не звернувся з приводу заповнення декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, форму якої затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 203.
Згідно п.п. 4-6 Постанови Правління Національного банка України від 02.01.2019 № 3 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей»: «Фізичні особи здійснюють декларування переміщення готівкової валюти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». «Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу». «Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі».
По даному факту у відношенні гр-на ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП за ознаками ст.472 МК України, вищезазначена валюта - 9 000 доларів США (вартістю за курсом НБУ на 09.02.2020 221 214,60 грн.) а також 9 000 доларів США для забезпечення стягнення штрафу на підставі ст.511 МК України тимчасово вилучені та передані на зберігання до каси Слобожанської митниці Держмитслужби.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з диспозицією ст. 472 МК України, об`єктивна сторона складу правопорушення, за якою притягується ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, характеризується діями, спрямованими на недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Згідно ч. 1 ст. 198 МК України органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України у відповідності до положень статті 335 МК України подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.
У розумінні положень п. 57 ст. 4 МК України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Згідно ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей про товари та відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис, фізичні характеристики, кількісний та якісний склад, основні властивості товару тощо.
Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.
Згідно ч.4 ст.266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію (п. 1 ч. 3 ст. 335 МК України), а у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму (п. 9 ч. 3 ст. 335 МК України).
Пояснення ОСОБА_1 , з проханням не враховувати надані ним пояснення 09.02.2020 під час складання протоколу про порушення митних правил суду розцінює як спосіб захисту, оскільки вказані пояснення надані ним особисто, російською мовою, тобто на зрозумілій йому мові.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Враховуючи обставини скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил з їх подальшою конфіскацією.
У відповідності зі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 483, 520, 527, 528 МК України, суд, -
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Шаренко С.Л.