Справа № 645/6988/20
Провадження № 3/645/106/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, адміністратора магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 308915 від 19.11.2020 року, ОСОБА_1 , адміністратор магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », 14.11.2020 року о 11.00 годині за адресою: АДРЕСА_2 не припинила діяльність з надання послуг продажу не продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », чим порушила правила карантину вихідного дня затвердженого постановою КМУ № 641 п.п. 4 п.15 зі змінами згідно постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 308917 від 27.11.2020 року, ОСОБА_1 , адміністратор магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », 21.11.2020 року о 12.00 годині за адресою: АДРЕСА_2 не припинила діяльність з надання послуг продажу не продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », чим порушила правила карантину вихідного дня затвердженого постановою КМУ № 641 п.п. 4 п.15 зі змінами згідно постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020 року.

ОСОБА_1 та адвокат Дергачов В.С. вину у вчинені інкримінованого їй правопорушення не визнали та пояснили, що вона не є суб`єктом підприємницької діяльності та не є посадовою особою юридичної особи, що здійснює господарську діяльність, оскільки працює на посаді керуючи магазином «ІНФОРМАЦІЯ_3» і не є керівником юридичної особи. До її посадових обов`язків не відноситься закритті і відкриття магазину, приймання відвідувачів тощо. Окрім того, подала письмові пояснення в яких пояснила, що вона на підставі Трудового договору від 12 серпня 2019 року працює на посаді старшого продавця-консультанта,тобто найманого працівника у суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 , яка здійснює реалізацію товарів для дітей, в тому числі, продуктів дитячого харчування та гігієни у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи, той факт, що переважну більшість, товарів, які реалізуються магазином «ІНФОРМАЦІЯ_3», складають саме продукти харчування для дітей: молочні суміші, каші, тощо, а також вироби медичного призначення для мам та малюків: дитячі підгузки, пелюшки, крем, мазі, лосьйони, шампуні, тощо, приміщення магазину 14.11.2020 року було відкрито виключно для продажу зазначених товарів. Кількість відвідувачів було обмежено у встановленому порядку, і відповідно кожному відвідувачу при вході до магазину надавалися роз`яснення щодо можливості придбання виключно продуктів харчування та виробів медичного призначення, усі інші товари покупці можуть придбати на сайті магазину через мережу Інтернет. Крім того, в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2, також розміщено «Поліклініку «ІНФОРМАЦІЯ_3» і вхід до приміщення поліклініки є спільним зі входом до магазину, у зв`язку із чим, фактично не представляється можливим закрити двері приміщення, оскільки, це буде перешкоджати проходу відвідувачів до «Поліклініки «ІНФОРМАЦІЯ_3». Проте, 14.11.2020 року близько 11.00 год. приміщення магазину відвідали працівники поліції та повідомили, що згідно положень вищезазначеної Постанови КМУ приміщення магазину повинно бути повністю зачинене у будь-якому разі і без жодних виключень. Оскільки, саме в той час, я перебувала на вході до приміщення магазину, працівник поліції, попросив мене назвати своє прізвище, ім`я, повідомити контактний номер телефону. Один із співробітників поліції власноручно написав пояснення щодо роботи магазину, начебто у заборонений час та поспіхом надав мені на підпис, не надавши навіть належним чином прочитати написане. Жодної відео- або аудіо фіксації у цей час працівниками поліції не здійснювалося, будь-які інші особи не опитувалися, жодні документи не витребовувалися. Після чого, працівники поліції залишили приміщення магазину без надання жодних пояснень та з`ясування необхідних обставин. ОСОБА_1 також зазначила, що пояснення, які були написані працівниками поліції від її імені 14.11.2020 року містять недостовірну та перекручену інформацію, а саме невірно визначено її посаду, зазначивши, що вона начебто є «керівником магазину», хоча вона неодноразово звертала увагу працівників поліції, що обіймаю посаду продавця- консультанта. Проте, через те, що працівники поліції дуже поспішали, постійно квапили її, та вона не мала можливості уважно прочитати пояснення, та відповідно не звернула уваги на допущені ними помилки. Зібрані працівниками поліції докази, є неналежними та недопустимими, оскільки не відповідають фактичним обставинам та жодним чином не доводять факту вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме «надання послуг з продажу непродовольчих товарів». Вона не здійснює жодної господарської діяльності у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» та не зареєстрована відповідно до закону як підприємець і є лише найманим працівником, до повноважень якого не входить питання припинення роботи суб`єкта господарювання та виконання будь-яких інших розпорядчих функцій. Тим самим, відсутня сама подія адміністративного правопорушення.

Матеріали адміністративної справи містять: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ 308915 від 19.11.2020 року та ВАБ 308917 від 27.11.2020 року, довідку дільничного офіцера поліції Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Костенко А., рапорт начальника СП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Гребеніна О., рапорт заступника начальника СП ПП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Татарова Д., поясненнями ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Статтею 8КУпАПвизначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 2ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує , чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАПвизначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 ч.1 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 4 п.15 Постанови КМУ№ 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для "зеленого", "жовтого" та "помаранчевого" рівня епідемічної небезпеки, забороняються: відвідування отримувачами соціальних або реабілітаційних послуг установ і закладів, що надають соціальні або реабілітаційні послуги сім`ям, особам, що перебувають у складних життєвих обставинах (тимчасове, денне перебування), крім установ і закладів, які надають соціальні послуги екстрено (кризово), центрів обліку бездомних осіб, мобільних бригад соціально-психологічної допомоги, соціального патрулювання.

Протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого суд розглядає справу по суті, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з істотним порушенням норм КУпАП, він не може слугувати як належний та допустимий доказ у справі.

За наведених обставин суд не зможе дійти висновку про наявність або відсутність ознак адміністративного правопорушення, про які зазначено у статті 9 КУпАП, оскільки не може вийти за межі обвинувачення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

За наведених обставин суд не зможе дійти висновку про наявність ознак адміністративного правопорушення, про які зазначено у статті 9 КУпАП, оскільки не може вийти за межі обвинувачення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимогстатті 10 КУпАП вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

01.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно матеріалів про адміністративне правопорушення вбачається, що факт наявності правопорушення може також бути підтвердженими поясненнями свідків, пояснення свідків та зазначення їх даних в матеріалах справи відсутні.

Також, під час розгляду, в якості доказу, протоколи про адміністративне правопорушення судом було з*ясовано, що відповідно до протоколів, ОСОБА_1 , 14.11.2020 року та 21.11.2020 за адресою: АДРЕСА_2 не припинила діяльність з надання послуг продажу не продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та в протоколі було зазначено, що вона порушила правила карантину вихідного дня затвердженого постановою КМУ№ 641 п.п.4 п.15 (на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для "зеленого", "жовтого" та "помаранчевого" рівня епідемічної небезпеки, забороняються: відвідування отримувачами соціальних або реабілітаційних послуг установ і закладів, що надають соціальні або реабілітаційні послуги сім`ям, особам, що перебувають у складних життєвих обставинах (тимчасове, денне перебування), крім установ і закладів, які надають соціальні послуги екстрено (кризово), центрів обліку бездомних осіб, мобільних бригад соціально-психологічної допомоги, соціального патрулювання).

Так, відповідно до п.п.4 п.15Постанови КМУ №641 від 22.07.2020зі змінами від 11.11.2020, додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієїпостанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

Згідно з ч. 1ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно доЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2ст. 55 ГК України).

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 працює на посаді старшого продавця - консультанта.

Отже відповідальність за порушення заборони здійснення торгівельної діяльності в період карантину можуть нести посадові особи суб`єкта господарювання, зокрема власник підприємства або його керівник, при цьому назва магазину та назва суб`єкта господарювання не є тотожними.

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, станом на час розгляду судової справи пункт 11 Постанови № 641 на підставі пункту 1 Переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236, втратив чинність.

Відповідно дост. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст.7,44-3, ч.1,247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя -