Справа №443/1360/21
Провадження №3/443/643/21
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого у Жидачівській районній державній лікарні ветеринарної медицини,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 12.08.2021 о 20 год 00 хв між населеними пунктами с.Заліски та с.Жирова, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах із порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, у якому просить справу розглядати за їх відсутності та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема він відмовився від такого огляду лише на місці зупинки транспортного засобу, однак не відмовлявся від такого огляду в закладі охорони здоров`я. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом. Працівниками поліції допущено істотні порушення норм законодавства. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про ознайомлення ОСОБА_1 з цим протоколом, відсутні дані про вручення йому одного з примірників складеного протоколу чи надіслання йому поштою, відсутні пояснення останнього, а також не зазначено про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є шаблонними і ідентичними між собою, отримані шляхом заповнення бланку пояснення. Вказані пояснення лише підтверджують те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тобто свідки не засвідчують факт його відмови від проходження такого огляду в медичному закладі. Свідки не були присутні при спілкуванні поліцейського із ОСОБА_1 , коли він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а появились пізніше, тому їх пояснення не можуть бути належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. До суду працівниками поліції було надано диск з чотирма файлами відеозапису, тобто лише часткові фрагменти відеозапису під час оформлення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а не безперервний запис з моменту зупинки транспортного засобу. З відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції лише відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою спеціального пристрою «Драгер», проте його відмова від проведення такого огляду в медичному закладі на відеозаписі чітко не зафіксована. У той же час присутність свідків при його відмові, а також при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, на вищевказаному відеозаписі ніяким чином зафіксована не була, тому зазначену відеофіксацію також слід розцінити як неналежний доказ.У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній підпис ОСОБА_5 про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та про відмову підписати цей акт, а лише вказано, що такий огляд не проводився.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вивчивши аргументи захисника, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі ПДР), передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №105378 від 12.08.2021, згідно з яким ОСОБА_1 12.08.2021 о 20 год 00 хв між населеними пунктами с.Заліски та с.Жирова, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я (а.с.3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова) та з якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (газоаналізатора «Drager») на місці зупинки транспортного засобу відмовився (а.с.7);

поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в яких вони підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (газоаналізатора «Drager») на місці зупинки транспортного засобу (а.с.10, 11);

долученим до матеріалів відео на носії інформації (компакт-диску), які дозволяють чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці зупинки транспортного засобу, та з яких беззаперечно вбачається висловлена ОСОБА_1 поліцейському відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я (а.с.11).

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, пояснення свідків, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.

Аргументи захисника про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення даних про ознайомлення ОСОБА_1 з цим протоколом, про вручення йому одного з примірників складеного протоколу чи надіслання такого поштою, а також не зазначення про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення, у якому уповноваженою особою зроблено запис про відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень та від підпису у протоколі.

Суд не ставить під сумнів належність та достовірність пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскілки такі узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами та не суперечать їм.

Суд не вбачає порушень в діях поліцейських при проведені процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки їхні дії відповідали вимогам статті 266 КУпАП, а аргументи захисника з цього приводу є необґрунтованими та спростовуються дослідженими судом доказами. Більше того, матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б свідчили про висловлення ОСОБА_1 заперечень щодо викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та інших документах обставин.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів