Провадження № 3/127/9043/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2021 року поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Маковським М. К. складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного протоколу ОСОБА_1 02 листопада 2021 року близько 09:00 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинив насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки та погрози фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством.

Справа призначалася до розгляду неодноразово, вперше на 17 листопада 2021 року о 15.30 год. Виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом направлень судової повістки за допомогою SMS повідомлення, однак останній у судове засідання не з`явився, відповідно розгляд справи був відкладений на іншу дату.

01 грудня 2021 року о 10.00 год. ОСОБА_1 у судове засідання викликався шляхом направлень судової повістки поштовими засобами зв`язку, однак останній у судове засідання також не з`явився, конверт з поштовими відправленнями повернувся до суду не врученими із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, при розгляді даної категорії справ про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, суддя дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, і повинен нести відповідальність, встановлену Законом.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №156035 від 02 листопада 2021 року, рапортом поліцейського від 02 листопада 2021 року, заявою ОСОБА_2 до ВУРП ГУНП у Вінницькій області від 02 листопада 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02 листопада 2021 року, в яких остання вказує, що ОСОБА_1 ображає її в присутності дитини, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує її життю, застосовував до неї фізичне насильство, а саме наносив кулаками удари по голові та душив її, а також оцінкою ризиків вчинення домашнього насильства від 02 листопада 2021 року, проведеною поліцейським, та терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 02 листопада 2021 року.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достатніми для вирішення справи та такими, що узгоджуються між собою.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного правопорушення, які відображені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, особу та ступінь вини ОСОБА_1 та приходить до переконання в тому, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ст. 283, 284, 287 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 454 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: