Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/398/21 Головуючий суду І інстанції суддя Зубар Н.Б.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захиснику ОСОБА_1 Охременко Артема Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2021 року, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, згідно з протоколом проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків, згідно довідки не зареєстрований

- закрито провадження про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою 19 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку захисник потерпілого ОСОБА_1 - Охременко А.В. подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку, адвокат зазначив, що він пропустив строки на оскарження постанови у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не знав про вказану постанову, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції не був присутнім, повістки не отримував. Копію постанови отримав лише 14 листопада 2021 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до наступного.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні при винесенні постанови відносно ОСОБА_2 (а.с.17).

В матеріалах справи не містяться відомості про направлення повісток про розгляд справи ОСОБА_1 ..

Згідно постанови судді від 27 жовтня 2021 року, справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , копія постанови йому не направлялась.

Згідно ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За наведених обставин, враховуючи, що розгляд справи проводився без участі ОСОБА_1 та без належного його повідомлення про час та місце судового засідання, строк на оскарження постанови слід вважати пропущеним з поважних причин.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган при підготовці до розгляду справи має вирішити питання щодо сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. Вказаний обов`язок суд не виконав, оскільки в матеріалах справи відсутні данні про отримання судового повідомлення потерпілим, а тому відсутні підстави вважати його сповіщеним. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на оскарження постанови судді може бути поновлено.

При розгляді питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо поновлення пропущеного строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

Аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Так у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У справі «Мушта проти України» зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У справі «Станьо проти Бельгії» ЄСПЛ зазначив, що суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту.

Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Також слід зауважити, що доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Скорик проти України» суд зазначив, що відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2021 року підлягає поновленню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 Охременко Артему Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2021 року.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко