КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №319/1003/21
Провадження №3/319/344/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Мальований В.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 14 жовтня 2021 року о 21 годині 29 хвилин в по вул.Запорізькій в смт.Більмак Пологівського району Запорізької області, керував автомобілем ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп"яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою ALKOTEST 6810 DRAGER ARBL 0955, з результатом тесту 1,68 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

За цим фактом 14 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушенння серії ААБ №317614 ч.2 ст.130 КУпАП .

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду від нього не надходило, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, вся інформація щодо ходу даного судового провадження міститься на сайті «Судова влада України».

У відповідності до ст.268 КУпАП справу розглянуто за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.9а,в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України таМОЗ України 09.11.2015року №1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Як зазначено у ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, яке полягає у повторному протягом року вчиненні дій передбачених ч.1 вказанної стані - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №317614 від 14 жовтня 2021 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитку ходу на місці зупинки транспортного засобу продув ALKOTEST 6810 DRAGER ARBL 0955, результат тестування склав 1,68 %; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 14 жовтня 2021 року в їхній присутності ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та підписів в протоколі про адміністративне правопорушення; відеозаписом факту правопорушення та тестування на алкотесті; чеком №698 ALKOTEST 6810 DRAGER ARBL 0955 від 14.10.2021 , з якого вбачається, що 14.10.2021 о 22год.21хв. ОСОБА_1 продув алкотестер, висновок якого становить 1,68%; копіями постанови Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/578/21 від 29 червня 2021 року та постанови Пологівського районного суду Запорізької області №324/1075/21 від 20 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин,що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , який раніше піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення, його особу та ступінь вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не виявлено.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу, як передбачено санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4ЗУ "Просудовий збір" підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.2, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 34000 (тридцять чотири тисячи) грн.00коп. (отримувач: ГУК у Зап.обл/Зап.обл. /21081300/, код отримувача 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок №UA0008001, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№317614 від 14.10.2021), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.ст.307,308КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п"ятдесят чотири ) грн. 00 коп. на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: *;101; НОМЕР_3 ;Судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави за рішенням №319/1003/21).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: В.О.Мальований