печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., за участю секретаря Пархоменко М.О., прокурора Сказка Р.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 5, складеного 19.10.2020 головним оперуповноваженим-інспектором департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Ісуповим В.М., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника управління забезпечення прав людини Національної поліції України, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону, п. 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пп. 2 ч. 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, під час припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 02.06.2020 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2020 по 11.02.2020), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що подав декларацію, але зробив помилку у типі декларації, замість декларації перед звільненням за період, не охоплений раніше, подав щорічну декларацію, а коли дізнався про помилку, подав нову декларацію, тому просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні просив встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та закрити провадження за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол № 5 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, складений 19.10.2020 головним оперуповноваженим-інспектором департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Ісуповим В.М. відповідає вимогам ст.255 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи наказом Національної поліції України від 09.04.2019 №360 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління забезпечення прав людини.

Присягу на вірність українському народові ОСОБА_1 прийняв 09.04.2019.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом, цим та іншими законами України.

20.03.2020 ОСОБА_1 ознайомлений та письмово попереджений про спеціальні обмеження, які встановлені Законом.

ОСОБА_1 , будучи поліцейським, був належним чином попереджений про встановлені Законом обмеження.

Таким чином, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону ОСОБА_1 , як поліцейський, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

У відповідності до ст. 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. "а" і "в" п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до наказу НПУ від 11.02.2020 №171 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління. забезпечення прав людини, згідно п. 4 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, п.5 ч. 1 ст. З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Отже ОСОБА_1 , будучи згідно з п. 1 ч. 1 ст. З Закону суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, був зобов 'язаний з 09.04.2019 (з моменту призначення на посаду) подавати електронну декларацію.

Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи звільненим 11.02.2020 із посади начальника управління забезпечення прав людини Національної поліції України, тобто припинивши діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення (а саме з 21.02.2020 в день отримання трудової книжки по 18.03.2020 (21.02.2020, 02.03-06.03.2020, 10.03-13-03.2020, 16.03.2020-18.03.2020 18.03.2020 робочі дні), по закінченню 20 робочих днів).

Про своє звільнення (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ОСОБА_1 дізнався у Департаменті кадрового забезпечення НПУ лише 21.02.2020 при отриманні наказу про звільнення та трудової книжки, про що є його підпис у розписці про їх отримання.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи поліцейським, під час звільнення з посади начальника управління забезпечення прав людини Національної поліції України з 21.02.2020 був зобов`язаний подати декларацію, особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення, тобто до 23 год. 59 хв. 18.03.2020.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), декларацію перед звільненням за період не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2020 по 11.02.2020) ОСОБА_1 згідно з протоколом вчинення адміністративного правопорушення подав не 18.03.2020, а лише 02.06.2020 о 18 год. 13 хв., тобто не своєчасно без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивною стороною правопорушення, пов`язаного з корупцією, є наявність прямого чи непрямого умислу. Тобто особа, яка є суб`єктом декларування і своєчасно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно-небезпечні наслідки і бажати їх настання, або особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо допускала їх настання.

Таким чином, суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу відсутності у нього будь-якого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 вчинив всі необхідні дії для вчасного подання декларації після звільнення, однак зробив помилку у типі декларації.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки ОСОБА_1 вживав заходів для вчасного подання декларації, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у суду відсутня можливість притягнути його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.

Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що у даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, оскільки подія злочину не відбулась і особа правопорушення не вчиняла, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити за відсутністі події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 14, 172-6, 247, 252, 266, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя О.А. Білоцерківець