Провадження № 3/643/290/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 о 14-29 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , у дворі буд. 105 по пр. Тракторобудівників у м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що керував вказаним вище транспортним засобом, який перебував у нього в оренді, та приїхав у двір буд. 105 по пр. Тракторобудівників у м. Харкові разом із знайомим, якого підвозив. У дворі буд. 105 по пр. Тракторобудівників у м. Харкові він зупинив автомобіль, вийшов попалити і майже одразу до них підійшли оперативні працівники поліції, які їх обшукали. Потім приїхали працівники патрульної поліції та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 категорично заперечував, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також в закладі охорони здоров`я. Зазначив, що як йому пояснили працівники поліції, вона склали відносно нього вказаний протокол, оскільки так було треба, так як людина, яку він підвозив, ніби то розповсюджує наркотичні засоби.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення, яке мало місце 12.11.2020 о 14:29 год. та полягало у його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 121665 від 12.11.2020, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.11.2020, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я; даними відеозапису.

Оцінюючи заперечення ОСОБА_1 , суд враховує наступне.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що безпосередньо перед тим, як до нього підійшли працівники поліції, він здійснював керування вказаним вище транспортним засобом, на якому в якості водія приїхав у двір буд. 105 по пр. Тракторобудівників у м. Харкові.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт виконання ОСОБА_1 функції водія автомобіля та керування транспортним засобом безпосередньо перед тим, як працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вказаному вище правопорушенні з підстав того, що на момент приїзду працівників поліції транспортний засіб вже перебував в нерухомому стані.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 відносно того, що працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також в закладі охорони здоров`я, суд керується таким.

Вказані доводи ОСОБА_1 спростовуються не тільки даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а й об`єктивними даними відеозапису, який долучений до матеріалів справи та на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Враховуючи наведене, суд відхиляє вказані вище доводи ОСОБА_1 .

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 12.11.2020 о 14:29 год. вимог п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 454 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 284 КУПАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов