Провадження № 3/201/5021/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., за участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури - Мануйленка І.М., розглянувши в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, яка працює суддею Третього апеляційного адміністративного суду, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05.10.2021р. від Національного агентства з питань запобігання корупції поштою надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/200/21 від 31.08.2021р. вбачається, що ОСОБА_1 працює суддею Третього апеляційного адміністративного суду на посаді судді, таким чином відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3, абз. 15 ч.1 ст.1, ч.4 ст. 52 та ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» її посада відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, отже ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, є суб`єктом декларування, а отже і суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Втім, незважаючи на положення ч.4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 несвоєчасно подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а саме про придбання автомобіля на суму 989 652грн. Так, автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID згідно акту огляду реалізованого транспортного засобу № 5189/21/000679 було придбано 27.04.2021р., а повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 подано лише 11.05.2021р., тобто з пропуском встановленого 10-ти денного строку. Отже, суддя Третього апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 29.11.2021р. в системі «Електронний суд» та до канцелярії суду подані письмові пояснення, до яких долучено чисельну судову практику щодо розгляду судами України справ про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а також супровідний лист, з якого вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2021р. НАЗК їй було направлено 01.09.2021р., акт огляду реалізованого транспортного засобу № 5189/21/000679 від 27.04.2021р., акт приймання-передання товару від 29.04.2021р. до договору купівлі-продажу від 03.04.2021р., наказ по суду № 49 від 26.04.2021р. про надання ОСОБА_1 трьох днів відпочинку з 05 по 07 травня 2021р. за раніше відпрацьовані дні (відгули), наказ по суду № 349 від 05.08.2021р. про надання ОСОБА_1 щорічної відпустки з 30.09.2021р. до 01.10.2021р., а також виписку з медичної карти амбулаторного хворого про перебування з 30.04.2021р. до 10.05.2021р. на самоізоляції від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та висновок лікаря від 16.11.2021р. про наявність протипоказань для вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 29.11.2021р. свою вину не визнала, зазначила, що автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID вона, як рухому річ, придбала реально тільки 29.04.2021р., про що свідчить акт приймання-передання товару від 29.04.2021р. до договору купівлі-продажу від 03.04.2021р. У період з 30.04.2021р. до 10.05.2021р. вона перебувала на самоізоляції від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, що підтверджується відповідною випискою, в неї пізніше було таки підтверджена ця хвороба, про що свідчить довідка лікаря від 16.11.2021р., отже вона подала повідомлення про суттєві зміни в перший свій робочий день, оскільки тільки на робочому місті (Третій апеляційний адміністративний суд) вона мала для цього технічну можливість (е/ключ), отже повідомлення про суттєві зміни у майновому стані нею подані 11.05.2021р. о 15:12 (унікальний ідентифікатор 94285309-0af3-462c-9814-7346690b6074). Також звертала увагу суду, що положення 52 Закону України «Про запобігання корупції» не відноститься до категорії «бланкетних норм», оскільки за загальними правилами «бланкетною» вважається тільки та норма права, що не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Прокурор Мануйленко І.М. в судовому засідання 29.11.2021р. підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , просив визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, накласти на останню стягнення у вигляді штрафу. Наголошував на тому, що диспозиція ч.2 ст. 172-6 КУпАП відрізняється від диспозиції ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки питання поважності причин неподання (несвоєчасного подання декларація) має значення тільки при розгляді справ про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Розглядаючи 29.11.2021р. справу про адміністративне правопорушення, не знайдено підстав для задоволення клопотання прокурора Мануйленка І.М. про зупинення строку судового розгляду цієї адміністративної справи, як це передбачено ч.4 ст. 277 КУпАП (а.с.№90-91),оскільки ОСОБА_1 29.11.2021р. з,явилася до суду для розгляду справи.

Так само не знайдено підстав для задоволення клопотання прокурора Мануйленка І.М. від 24.11.2021р. про здійснення повного фіксування технічними засобами судового розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , оскільки нормами КУпАП така фіксація не передбачена, як не передбачено і складання відповідного протоколу та такої дійової особи, як секретар судового засідання (а.с. № 92-93).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП слід закрити за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно ОСОБА_1 31.08.2021р. заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Сухоставцем Р.М. складено протокол про адміністративне правопорушення № 47-01/200/21, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП (а.с. № 1-7)

За диспозицією ч.2 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення, або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення № 47-01/200/21 від 31.08.2021р. зазначено, що ОСОБА_1 працює суддею Третього апеляційного адміністративного суду на посаді судді, таким чином відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3, абз. 15 ч.1 ст.1, ч.4 ст. 52 та ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» її посада відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Отже, дійсно, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» , є суб`єктом декларування, а отже і суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Втім, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, не знайдено достатніх правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, напроти, наявні підстави для закриття по справі про адміністративне правопорушення за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання повідомлення, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Про це йдеться і в роз`ясненнях щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) від 03.02.2021р. № 1, а також в п. 2 роз`яснень ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017р. вих. № 223-943/0/4-17.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення № 47-01/200/21 від 31.08.2021р. зазначається, що ОСОБА_1 27.04.2021р. за 989 652грн. придбала автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID згідно акту огляду реалізованого транспортного засобу № 5189/21/000679, а повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 подала лише 11.05.2021р.

З цим погодилися не можна, оскільки ОСОБА_1 окрім акту огляду реалізованого транспортного засобу № 5189/21/000679 27.04.2021р., до матеріалів справи долучено і акт приймання-передання товару від 29.04.2021р. до договору купівлі-продажу від 03.04.2021р. № 81АП/21 (а.с. № 131, 132).

Крім того, долучивши до протоколу про адміністративне правопорушення сам договір купівлі-продажу від 03.04.2021р. № 81АП/21 (а.с. № 16-17,20-22), відповідальна особа, що склала протокол, поза увагою залишила важливі пункти цього договору, які свідчать про те, що автомобіль передається продавцем тільки після повної оплати його вартості.

Так, в пункті 7.8 договору купівлі-продажу транспортного засобу від 03.04.2021р. № 81АП/21 зазначено, що «сторони погоджуються, що оплата за Товар за цим Договором здійснюється Покупцем, в тому числі із залученням коштів, що надаються банком на умовах банківського кредиту».

Зміст пунктів 3.6, 3.8, 3.9 цього договору, як і інші умови договору, фактично зводяться до того, що автомобіль покупцю може бути безумовно переданий продавцем тільки після повної оплати йому вартості автомобіля, і іншого, в тому числі відстрочки платежів від продавця не передбачено.

Так, п.3.6 договору передбачає, що «в момент підписання Акту приймання Товару, у Покупця виникає право власності на товар, а у Продавця право притримання Товару, його приналежностей та документів, що стосуються Товару, до виконання Покупцем у повному обсязі зобов`язань щодо оплати Товару та інших зобов`язань за цим Договором», а п.3.8 Договору передбачає, що «Після підписання Акту приймання Товару Покупець зобов`язується повністю оплатити товар, відповідно до вимог п.2.4.2 Договору, та в повному обсязі виконати інші грошові зобов`язання, передбачені умовами цього Договору» - що відповідно не є тотожним твердженню про перехід права власності на транспортний засіб до покупця з моменту підписання Акту приймання товару.

ОСОБА_1 по тексту письмових пояснень та в ході розгляду справи 29.11.2021р. стверджувала, що договір купівлі-продажу транспортного засобу від 03.04.2021р. № 81АП/21 складався з урахуванням повної оплати вартості автомобіля за рахунок кредитних коштів, отриманих АТ «КРЕДІ АГРОКОЛЬ БАНК» згідно Комплексного договору (кредиту та застави) № 1-4103049 від 28.04.2021р. Саме за вказаних обставин, п.2.4.1, 2.4.2, п.2.4.2.1, п.2.4.3 і п.2.5 договору купівлі-продажу транспортного засобу від 03.04.2021р. № 81АП/21 була передбачена можливість здійснення оплати за автомобіль різними частинами в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок. При цьому, у пункті 2.5 цього договору встановлено що «датою платежу покупця вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця», а пунктом 3.1 цього договору встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві виникає тільки «за умови та після повної оплати товару за ціною, визначеною у п.2.1 договору за адресою; м.Дніпро, вул.Запорізьке шосе, 35, автосалон продавця, та не пізніше 35 робочих днів з дня зарахування на поточний рахунок продавця суми, визначеної п.2.4.1 договору».

Як, свідчить долучений ОСОБА_1 акт приймання-передання товару від 29.04.2021р. до договору купівлі-продажу від 03.04.2021р. № 81АП/21 автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID , як рухоме майно, ОСОБА_1 реально отримано тільки 29.04.2021р. (а.с. № 132).

В проміжок часу з 30.04.2021р. до 10.05.2021р. ОСОБА_1 перебувала на самоізоляції від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що підтверджено випискою з медичної карти амбулаторного хворого лікарської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини № 2 (а.с. № 130).

Висновком від 16.11.2021р. підтверджується те, що ОСОБА_1 є такою, що перехворіла на гостру респіраторну хворобу COVID-19 (а.с. № 135).

У перший свій робочий день 11.05.2021р., суддя Сафронова С.В., перебуваючи на своєму робочому місті (Третій апеляційний адміністративний суд) о 15год. 12хв. подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а саме придбання автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID за 989 652грн. (унікальний ідентифікатор 94285309-0af3-462c-9814-7346690b6074), що можливо зробити тільки за наявності е/ключа судді (а.с. №12-14).

ОСОБА_1 стверджувала, що така можливість подати в е/вигляді повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (тобто е/ключ судді) у неї була тільки на робочому місті, на якому вона з,явилася після самоізоляції 11.05.2021р. Доказів протилежного особою, якою 31.08.2021р. складено протокол про адміністративне правопорушення № 47-01/200/21, не надано.

Отже, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 судом не встановлено обставин, які б свідчили про намір останньої уникнути фінансового моніторингу з боку Національного агентства з питань запобігання корупції з приводу придбання майна, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, тобто у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Посилання прокурора Мануйленка І.М. про розгляді справи 29.11.2021р. на те, що диспозиція ч.2 ст. 172-6 КУпАП відрізняється від диспозиції ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки питання поважності причин неподання (несвоєчасного подання декларація) має значення тільки при розгляді справ про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 значення не мають, оскільки розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не достатньо керуватися лише диспозицією ч.2 ст. 172-6 КУпАП, питання про наявність складу адміністративного правопорушення слід розглядати в системному аналізі, як диспозиції цієї статті, так і загальних положень про поняття «адміністративне правопорушення» взагалі та поняття «умисел», які визначені ст. 9 та ст. 10 КУпАП та яким дана належна правова оцінка вище.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, що їй інкримінується.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 2 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 299 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ткаченко Н.В.