ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9428/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 18.09.2021 року о 09 годині 00 хвилин, по вул. Здолбунівська 12 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki» н/з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія» і підтверджується висновком №005441, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він 18.09.2021 керув мотоциклом «Suzuki». Його зупинили працівники поліції та запропонували проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Прибувши до медичної установи він не зміг надати лікарю біологічні зразки для дослідження, а тому не розуміє на підставі чого лікар надав висновок про те що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 015858 від 18.09.2021 року (а.с. 1), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 00005441, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори - амфітамін) (а.с. 2), копію постанови Дарницького районного суду м. Києва від 10.03.2021 року (а.с. 3-5), копію постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької обл. (а.с. 6-10), розписку (а.с. 7), відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 8), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, відповідальність за ст. 130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.п. 7, 12, 13, 15, 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оглянувши запис з нагрудної камери №АА-00948, встановлено, що ОСОБА_1 прибувши 18.09.2021 року до лікаря КМНКЛ «Соціотерапія», для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не зміг надати сечу для дослідження. Проте, запропонував лікарю взяти у нього для дослідження біологічного середовища кров, на що лікар відмовив та не відібрав інші передбаченні Інструкцією предмети дослідження біологічного середовища.

Судом враховується, що лікар КМНКЛ «Соціотерапія» під час надання висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння №005441, порушив вимог Інструкції, а тому згаданий висновок слід вважати недійсним, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 не було відібрано біологічні зразки для дослідження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що протокол серії ДПР18 № 015858 не підтверджений доказами та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.В

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя