Справа № 752/1989/21
Провадження №: 3/752/2101/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм «Кийтранс-2005», ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП № 526877 від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 29 грудня 2020 року об 11:00 у м. Києві по Кільцевій Дорозі, 1, будучи водієм, керував автобусом «Ataman», д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом № 461, який використовується для надання послуг з перевезення, та перевозив пасажирів кількість яких більша, ніж кількість місць для сидіння, чим порушив вимоги п.п. 10 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підтвердження зазначених у протоколі обставин до матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції та фото.

ОСОБА_1 про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з`явився, натомість направив клопотання про здійснення судового розгляду без його участі, в якому вказав, що з протоколом не погоджується, оскільки в салоні автобуса перебувала дозволена кількість пасажирів, просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції та фото, суддя вважає необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами на час складання протоколу (далі постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.)., з метою запобігання поширенню на території України COVID-19, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території, зокрема, м. Києва, продовжено дію карантину, встановленого Постановою КМУкраїни від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до підпункту 10 пункту 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011. заява № 16347 02). «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст.44-3 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Разом із тим, посадовою особою, яка складала протокол, не надано достатніх доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Зокрема, відсутнє належне підтвердження зазначених у протоколі обставин. Долучене до протоколу фото не дозволяє встановити кількості пасажирів, які перебували в автобусі, та чи була ця кількість більшою, ніж кількість місць для сидіння.

Крім того, у матеріалах провадження відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного правопорушення, а саме що на нього було покладено обов`язок регулювати кількість пасажирів у салоні автобуса та не здійснювати рух, якщо кількість пасажирів перевищує кількість місць для сидіння. Так, згідно ст. 14 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення може нести лише суб`єкт господарювання чи посадова особа, на яку покладено відповідні обов`язки. При цьому, належних доказів про наявність у ОСОБА_1 таких обов`язків матеріали справи не містять.

Крім того, ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020) має бланкетний характер і відсилає до нормативно-правових актів, якими установлено правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже для встановлення складу адміністративного правопорушення, посадова особа, що складає протокол, повинна була послатися на діючу на момент правопорушення редакцію нормативно-правового акту, вказати конкретну норму - розділ, пункт підзаконного нормативно-правового акту, тощо. Однак, як убачається з описової частини протоколу, в ньому міститься посилання на п.п. 10 п. 1 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, який в даному нормативно-правовому акті відсутній.

Самих лише даних протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції недостатньо для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман