ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1747/21 Справа № 204/7674/21 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника Довгопол О.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №828160 від 21 вересня 2021 року 27 серпня 2021 року приблизно о 14.00 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 взяв мобільний телефон, який належить ОСОБА_1 , чим міг завдати шкоди її фізичному або психологічному здоров`ю, тим самим вчинив психологічне домашнє насильство, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла просить постанову суду першої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_2 винуватим за ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що постанова є незаконною, необгрунтованою та винесеною передчасно.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З положень вказаного Закону також слідує, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ході апеляційного перегляду справи не встановлено обставин, які б спростовували вказані висновки суду.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КупАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно зазначених норм закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, протокол, складений щодо ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, оскільки фактично хоч і містить кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте вони належним чином не встановлені, у зв`язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Крім того, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_2 діяв з умислом спричинити ОСОБА_1 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є настання наслідків, а саме спричинення потерпілому емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдання шкоди психічному здоров`ю особи.

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про спричинення діями ОСОБА_2 . ОСОБА_1 будь-яких наслідків.

Свідки, якщо вони є, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою вчинення правопорушення, а саме АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю не проживають.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що за відсутністю доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не можна вважати дії останнього такими, що утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, обставини правопорушення, як вони викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи та прийняв законне та обгрунтоване рішення, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно встановив відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот