Провадження №3/512/405/21
ПОСТАНОВА

02 грудня 2021 рокусмт.Саврань

Суддя Савранського районного суду Одеської області Бростовська Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

21.10.2021р. до Савранського районного суду Одеської області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , який згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №762966 від 25.09.2021р. притягається до адміністративної відповідальності за ст.162 КУпАП (порушення правил про валютні операції), далі - протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 25.09.2021р. приблизно о 09год. 30хв. в смт.Саврань по вул.Центральній, 42, Подільського району, Одеської області, на літньому майданчику кафе «Арома-кава» ОСОБА_1 здійснив обмін 20 доларів США у ОСОБА_2 за 560 гривень НБУ, чим порушив правила про валютні операції, відповідальність за що встановлена ст.162 КУпАП. У відповідності до протоколу у ОСОБА_1 було вилучено одну купюру номіналом 20 доларів США NF 40424995 В.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що 25.09.2021р. приблизно о 10год. він, знаходячись на літньому майданчику кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , обміняв 20 доларів США на гривні раніше невідомому йому чоловіку, якому до цього продав цигарки, оскільки банки цього дня були зачинені (а.с.7).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 25.09.2021р. приблизно о 09год. він перебував в смт.Саврань по вул.Центральній, де від знайомого дізнався, що на літньому майданчику кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянин на ім`я ОСОБА_3 продає цигарки без марок акцизного податку, а тому вирішив їх собі придбати. Прибувши у вказане місце, він побачив громадянина, який сидів за столиком, та запитав чи дійсно він ОСОБА_3 та чи продає він цигарки, на що останній відповів, що це дійсно так та продав йому блок цигарок. Після цього ОСОБА_3 запропонував йому купити 20 доларів США за ціною 26грн. 80коп. за один долар, на що він погодився, та знявши гроші у банкоматі, здійснив покупку доларів (а.с.6).

У протоколі про адміністративне правопорушення свідками зазначені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , навпроти даних яких у графі «Свідки» наявні підписи, які повинні підтверджувати те, що вказані особи були присутніми під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та вилучення валюти.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , текст яких відповідає обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких у графі «Зі ст.63 Конституції України ознайомлений» та після речення «з моїх слів записано вірно, мною прочитано» проставлено підписи (а.с.8, 9).

Також, в матеріалах справи є два додатки до протоколу про адміністративне правопорушення під назвою «Список майна, вилученого в рамках проведення особистого огляду», у першому з яких зазначено, що ОСОБА_1 видав грошові купюри Національного банку України: 1 купюра номіналом 500 гривень ЗД №2724957; 1 купюра номіналом 50 гривень СП 5754097, які йому дав невідомий громадянин за 20 доларів США (а.с.3).

У другому додатку вказано, що ОСОБА_2 добровільно видав купюру номіналом 20 доларів США NF №40424995 В (а.с.4), що суперечить змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення, де в графі «Проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені ст.264 КУпАП, що були у гр-на (ки) ОСОБА_1 , та згідно зі ст.265 КУпАП виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання» зазначено, що вказану купюру було вилучено у ОСОБА_1 .

Зазначені додатки також засвідчені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

При розгляді справи виникла необхідність у виклику і допиті зазначених свідків за ініціативою судді для з`ясування викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пояснили, що їм нічого не відомо про обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.09.2021р., вказаний протокол вони не підписували та не були присутніми при його складанні, не надавали жодних пояснень щодо цих обставин та не підписували жодних інших документів.

З урахуванням викладеного, суд не може розцінювати як докази письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також додатки до протоколу про адміністративне правопорушення, які вони, як встановлено в судовому засіданні, не підписували.

Допитати в судовому засіданні ОСОБА_2 не виявилося можливим у зв`язку з його повторною неявкою. Як вже встановлено в судовому засіданні, необхідність допиту ОСОБА_2 обумовлена тим, що тільки він міг надати неупереджені свідчення щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , оскільки, окрім нього та працівників поліції, він є єдиною особою, якій могло бути відомо про обставини вчиненого правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 27.06.2019р. по справі №560/751/17, пояснення осіб, які у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення та не є належними доказами, якими може обґрунтовуватись притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 цієї статті визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

За змістом ч.1 ст.251 КУпАП одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, однак він сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні через те, що не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N39598/03 від 21.07.2011р.). Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, єдиним доказом, який може свідчити про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, є його пояснення, які повинні оцінюватись лише у сукупності з іншими доказами, у достовірності яких суд має обгрунтовані сумніви.

У справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99) суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Крім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії», «Карєлін проти Росії» у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини вказує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано діючий нормативно-правовий акт, який встановлює правові засади здійснення валютних операцій та який було порушено ОСОБА_1 , а тому дії останнього не можуть бути кваліфіковані як порушення правил про валютні операцій за відсутності вказівки на те, яка саме правова норма була ним порушена. Разом з цим, суд не може вийти за межі обвинувачення.

Органом Національної поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, у зв`язку з чим неможливо встановити в його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Про закриття провадження в адміністративній справі суд виносить постанову (п.3 ч.1 ст.284 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 було вилучено одну купюру номіналом 20 доларів США, яка зберігається в матеріалах справи.

Враховуючи, що зазначені грошові кошти не визнані речовим доказом, а провадження у справі підлягає закриттю, суддя вважає за можливе вказані грошові кошти повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення за є.у.н.512/660/21 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Грошові кошти, а саме: 20 (двадцять) доларів США (NF 40424995), вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.09.2021р., серії ВАБ №762966, повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області (ч.ч.2, 3 ст.294 КУпАП).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.