Справа №: 669/729/21 Провадження № 3/669/414/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року смт.Білогір`я

Суддя Білогірського районного суду Хмельницької області Давидюк О.І., з участю секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Кучерука Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2021 року о 20 год. 42 хв. ОСОБА_1 в смт. Білогір`я по вул. Бондарчука керував автомобілем Renault Megane номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікарні відмовився із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав. Пояснив, що ввечері 17 липня 2021 року автомобілем Renault Megane номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому, він не керував, а керував його товариш ОСОБА_2 . Зазначив, що водій ОСОБА_2 після зупинки транспортного засобу працівниками поліції пересів на праве пасажирське сидіння, а він, ОСОБА_1 , в свою чергу, швидко пересів на водійське сидіння. Пояснив, що від проходження огляду відмовився, оскільки не вважав себе водієм.

Захисник адвокат Кучерук Т.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію його захисника адвоката Кучерука Т.М., дослідивши письмові матеріали, відтворивши відеозапис, з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних принципів судочинства, суд розглядає як кримінальну, так і справу про адміністративну відповідальність, лише в межах висунутого особі обвинувачення.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Так, в матеріалах даної справи наявна постанова Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року, яка набрала законної сили 29 грудня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 163453 щодо ОСОБА_1 не зазначено, що останній скоїв повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є обов`язковою (кваліфікуючою) ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

При цьому, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на ці обставини, а також на те, що фабула адміністративного правопорушення у вищевказаному протоколі викладена за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 з метою ухвалення справедливого рішення за нормою, яка передбачає менш суворе стягнення, не змінює фактичні обставини вчиненого ним правопорушення, однак покращує його становище як правопорушника, тому не є порушенням права ОСОБА_1 на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 163453, складеного 20 липня 2021 року поліцейським сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом Фоміновим В.О. відносно ОСОБА_1 ;

- даними рапорту поліцейського сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта Фомінова В.О.;

- даними відтвореного в судовому засіданні відеозапису, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та процедуру пропонування останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж в закладі охорони здоров`я із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис є не безперервним, а відтак недопустимим доказом, суд до уваги не бере, оскільки даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, позаяк отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 , що підтверджується, крім того, даними довідки СПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 26 листопада 2021 року № 2296/121/124/100/04-2021 з витягом з Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що саме громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом, суд до уваги не приймає, оскільки такі пояснення суперечать іншим матеріалам справи, зокрема наявному в матеріалах справи відеозапису.

Так, з відеозапису вбачається, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу саме ОСОБА_1 вийшов із салону автомобіля з водійського місця та на вимогу працівника поліції пред`являв документи, які були у нього в наявності, пояснював звідки прямує автомобілем, кого підвозить в салоні автомобіля тощо, водночас інших осіб в салоні авто не зафіксовано.

Твердження захисту про те, що в протоколі не зазначено за допомогою якого приладу здійснювався відеозапис, суд до уваги не бере, оскільки таке не ґрунтується на вимогах закону та наявних у справі доказах, водночас зміст протоколу не містить графи, де має зазначатись інформація про технічний засіб, за допомогою якого здійснюється застосування технічних засобів відеозапису.

Посилання ОСОБА_1 на неналежність та недопустимість, як доказу, протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дата вчинення правопорушення не співпадає із датою складання протоколу, не змінює фактичних обставин вчиненого ним правопорушення, яке виявлено працівником поліції 17 липня 2021 року, а в протоколі зазначено, що його складено 20 липня 2021 року.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейським не було роз`яснено йому прав під час складання протоколу є слушними, однак в процесі судового розгляду останній в повній мірі скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При застосуванні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Як вбачається з довідки сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 30 липня 2021 року № 1741/100/042021, ОСОБА_1 згідно бази даних «АРМОР» та «НАІС» має посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 16 жовтня 2013 року, а тому до останнього слід застосувати основне адміністративне стягнення у виді штрафу та додаткове у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно вимог Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 27, 30, 33-35, 248, 249, 251, 252, 276, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. І. Давидюк