Справа № 263/459/21
Провадження № 3/263/528/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 січня 2021 року о 13 год. 15 хв., рухаючись по Запорізькому шосе поблизу блокпосту у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211340», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, розширені зіниці ока, які не реагують на світло, сповільненість мови), від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Коваленко К.О. до суду надійшло клопотання про визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 030301 неналежним доказом, оскільки такий отриманий з порушенням діючого законодавства, та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що в указаному протоколі указана дата складання такого «06.01.20», тобто такий, ну думку захисника, складний на рік раніше ніж нібито вчинене правопорушення. Письмові покази свідків, долучені до протоколу також датовані «06.01.20». Виправлення у даті складання протоколу є порушенням п. 7 ч. 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Крім того прізвище особи, відносно якої складений протокол, зазначено « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », що є порушенням п. 6 ч. 2 Інструкції щодо заповнення протоколу державною мовою. З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі, а лише просив дочекатися адвоката, оскільки потребував юридичної допомоги, на що ОСОБА_1 відмовлено з посиланням на те, що на такому етапі справи юридична допомога не надається. На другому відеозаписі ОСОБА_1 вдруге запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, але таке повторне пропонування не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 030301 матеріалами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відеоматеріалом, рапортом.

Щодо посилань сторони захисту на неналежність протоколу як доказу через виправлення, суд враховує те, що наявне виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 030301, а саме: в даті складання протоколу, не спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення та дата його складання також підтверджується іншими матеріалами справи, зокрема датою вчинення правопорушення, датою складання рапорту, датою на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. При цьому по-батькові особи, відносно якої складений протокол, зазначене правильно, але російською мовою, що не перешкоджає суду встановити особу.

Також доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 спростовуються наданими відеозаписами, з яких вбачається, що вся процедура пропонування проходження медичного огляду та складання протоколу тривала близько 30 хв., але захисник так і не з`явився. При цьому на другому відеозаписі зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, тому суд дійшов висновку про те, що такі доводи сторони захисту не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та мають метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика