Справа №521/626/21
Номер провадження 3/521/1659/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.,

при секретарі Блохіні М.Ю.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) фізичної особи НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2020 року о 09 годині 55 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda 626, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у м. Одесі по Тираспольському шосе, 28/13 під час виїзду з прилеглої території, не був уважним, перестроюючись ліворуч не дав дорогу транспортному засобу Ford 4142 DDC, номерний знак НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 рухався прямо, чим допустив зіткнення вищевказаних транспортних засобів. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Обставини правопорушення підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КУпАП: письмовими поясненнями порушника ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 від 29.12.2020 р. та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.12.2020 р.

При розгляді справи в суді, ОСОБА_1 , будучи допитаним в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свою вину в порушенні Правил дорожнього руху визнав частково. ОСОБА_1 пояснив, що здійснюючи виїзд з заправної станції «Бром» на Кучурганську дорогу на автомобілі Mazda 626, побачив місце між колоною транспортних засобів довжиною близько 6-7 метрів та виїхав передніми колесами на полосу, після чого колона почала рух та він відчув удар. Питання про притягнення його до відповідальності залишає на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що рухався на вантажному автомобілі Ford 4142 DDC у м. Одесі по Тираспольському шосе. Був затор, не доїжджаючи до комплексу. Дистанція між транспортним засобом, що рухався попереду, та транспортним засобом, яким він керував, становила 3 метри. Автомобілі у заторі зупинилися і він також зупинився. Після початку руху він також почав рух, після чого відчув удар та зупинився. Автомобіль Mazda 626 знаходився у «мертвій зоні», а тому справа від себе автомобіль водія ОСОБА_3 не бачив. Під час вчинення ДТП втомленим себе не відчував, матеріальних претензій до ОСОБА_1 не має. Зазначив, що згідно Правил дорожнього руху автомобіль Mazda 626, що виїжджав з прилеглої території зобов`язаний дати дорогу автомобілю Ford 4142 НОМЕР_4 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_3 є братом його дружини. На момент ДТП знаходився у автомобілі Mazda 626 на задньому сидінні. Автомобіль Mazda 626 почав рух, виїхав передніми колесами на проїжджу частину. Транспортний засіб Ford 4142 НОМЕР_4 почав їхати, сталося зіткнення. За дорогою свідок ОСОБА_4 не слідкував.

В судовому засіданні було доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, тому суддя не приймає до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відносно того, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого і свідка, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовано місце розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги під час ДТП та механізм контактування автомобілів.

Так, зі схеми місця ДТП, що була додана до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 074911 від 29.12.2020 р., яка складена інспектором 1 взводу 1 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Ендебері Є.А., видно, що зіткнення автомобілів Mazda 626, номерний знак НОМЕР_2 , та Ford 4142 DDC, номерний знак НОМЕР_3 , відбулось у м. Одесі по вул. Тираспольське шосе, б. 28/13 (Малиновський район м. Одеси). Внаслідок ДТП встановлені видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів. У автомобіля Mazda 626, номерний знак НОМЕР_2 , були встановлені наступні видимі пошкодження: деформація дверей водія та пасажирських дверей з лівої сторони, ліве заднє крило. У автомобіля Ford 4142 DDC, номерний знак НОМЕР_3 : деформація переднього бамперу з правої сторони, знищено правий передній покажчик повороту, деформація правої підніжки, розбитий правий коректор фар передніх та внутрішня частина фари. Характер цих пошкоджень в їх сукупності, з урахуванням наданих учасниками дорожньо-транспортної пригоди пояснень, місця знаходження автомобілів після ДТП, свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , рухаючись по згаданій вулиці, не був уважним, не ураховував дорожню обстановку, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР України, 10.1 та 10.2, що призвело до ДТП та пошкодження транспортних засобів. Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності обох водіїв, працівником УПП в Одеській області та водіями підписана без зауважень або доповнень, суддя приймає її до уваги в якості доказу фактичних обставин ДТП.

Судом також досліджено надані потерпілим ОСОБА_2 фото та відео-докази фіксації ДТП. З наданих фото-доказів вбачається, що місце контакту транспортних засобів є задні ліві двері автомобіля Mazda 626 та права сторона переднього бампера автомобіля Ford НОМЕР_5 . Крім того, з наданого відеозапису з кабіни водія автомобіля Ford 4142 НОМЕР_4 видно, що водій ОСОБА_2 не міг бачити автомобіль Mazda 626 під керуванням водія ОСОБА_1 через обмежену оглядовість (видимість дороги в напрямку руху була обмежена геометричними параметрами кабіни водія Ford 4142 DDC, а також транспортними засобами).

Виїжджаючи на дорогу Тираспольське шосе з автозаправної станції «БРСМ», водій ОСОБА_1 не надав дорогу транспортному засобу Ford 4142 DDC, номерний знак НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_2 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що він вже перебував на проїжджій частині та автомобіль Ford 4142 НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 в`їхав в нього, суд оцінює критично. Автомобіль Ford НОМЕР_5 є вантажним, який у момент ДТП перебував на головній дорозі та мав обмежену оглядовість.

Відповідно до п. 1.10 ПДР оглядовість об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія.

ОСОБА_1 не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в тому числі шляхом впевненості в тому, що водій автомобіля Ford 4142 НОМЕР_4 зі свого місця водія його бачить, що спричинило настання негативних наслідків.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суддя критично відноситься до показань ОСОБА_1 в частині того, що він вже перебував на проїжджій частині та саме в належний йому автомобіль було здійснено наїзд.

Відповідно до п. 1.10 ПДР небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Пунктом 10.1 і 10.2. ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б)

Дії водія ОСОБА_1 мають прямий причинний зв`язок із ДТП.

Суд вважає, що матеріали справи є достатніми для висновку про те, що саме ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, і саме ці порушення призвели до самої ДТП та її наслідків.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року.

Згідно санкції ст. 124 КУпАП, це правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягнутий вперше, тому вважає за можливе призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, передбаченому санкції даної статті, як необхідне та достатнє, а не більш серйозних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 38, 124, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) фізичної особи НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 12 лютого 2021 року.

С У Д Д Я: