П О С Т А Н О В А

іменем України

17 листопада 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, повторно 04.092021 о 17 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку із співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував що, у день подій перебував у стані алкогольного сп`яніння та між ОСОБА_2 , з якою проживає у фактичних шлибних відносинах, відбувала сварка під час якої він висловлювався на адресу останньої нецензурними словами, та погрожував вдарити. Зазначив, що відбув адміністративний арешт, призначений йому судом за попереднім рішенням, зробив висновки, алкогольні напої не вживає, з дружиною примирився.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно у визначений в протоколі день і час між нею і співмешканцем ОСОБА_1 виникла сварка, в ході якої він висловлював на її адресу словесні образи. Але вона зазначила, що на теперішній час її чоловік не вживає алкогольні напої, закодувався. Вона його вибачила та вони примирилися.

Вислухавши потерпілої ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали об`єднаної справи, суд приходить до таких висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність як за повторне протягом року вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2020 р. ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення психологічного і фізичного насильства.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_2 , окрім обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м.Києві від 04.09.2021, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які надані нею безпосередньо під час розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко