ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши матеріал, який надійшов з УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у приватному підприємстві, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 о 05 год. 30 хв. у м. Харкові, вул. Героїв Праці, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не був уважним, здійснив наїзд на перешкоджу (дорожній знак). При ДТП були завдані механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 19.10.2021, точний час не встановлено, у м. Харкові, вул. Героїв Праці, б. 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , став причетним до ДТП та з невідомих причин залишив місце події.

ОСОБА_1 свою вину визнав, про що надав відповідну заяву до суду.

З огляду на положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, якою не передбачена обов`язкова участь правопорушника при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 19.10.2021 року серії ААБ № 277229 та серії ААБ № 277230; схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 рапортом працівника поліції, долученим до матеріалів справи.

Надаючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 12.1, 2.3(б) ПДР України, відповідно до яких: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, ставлення особи до даного діяння, суд вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Водночас, провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, настає лише у випадку умисних дій правопорушника, які згідно диспозиції статті полягають у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , місце дорожньо-транспортної пригоди він не залишав, що підтверджується складеним на нього протоколом працівників поліції, а транспортний засіб був вимушений прибрати з проїзної частини, так як розташування транспортного засобу блокувало рух транспорту після ДТП в одну сторону, а оскільки іншого учасника ДТП не було, для забезпечення безперешкодного проїзду транспорту й організації для подальшого евакуації його транспортного засобу він прибрав свій транспортний засіб з проїзної частини; працівників поліції дочекався на місці ДТП, що підтверджується складанням на нього протоколом.

Так, пункт 1.10 ПДР визначає, що залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до п. 211 ПДР, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу, а саме умисний дій, направлених на приховання факту пригоди, виключає в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) (Код бюджетної класифікації: 21081300, одержувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, розрахунковий рахунок: № UA0020001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ одержувача: 37874947, код банку МФО банку: 899998, призначення платежу: сплата штрафу).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку для її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя -