Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/2303/20

Номер провадження 3/511/18/21

"11" лютого 2021 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Панчук А . І., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №097584 від 22.12.2020 року, ОСОБА_1 22.12.2020року о 19 годині 54 хвилин рухаючись по вул. Молодіжній 70 м.Роздільна Одеської області, керував автомобілем ВАЗ 21063 д/ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини , тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку волій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення не визнав та пояснив, являється водієм з 2002 року. 22.12.2020 року був зупинений працівниками поліції, спочатку за те, що не був освітлений задній номер на автомобілі у темну пору доби. А потім , поліцейські зазначили, що складають протокол також по ст. 130 ч.1КУпАП. Він заперечував, повідомив, що не вживає алкоголь за станом здоров`я , та просив завести його у лікарню на перевірку , але працівники поліції скрутили його та він відчув різкий біль у руці. Протокол підписувати він відмовився . Того ж дня о 23:30 годин він звернувся до лікарні з скаргою на біль в руці. Йому зробили обезболюючий укол та порадили вранці звернутися до травматолога. 23.12.2020 року він прибув до травматолога , котрий поставив діагноз перелом руки у двох місцях. Лікарю він надав пояснення стосовно подій , що відбулися напередодні, але перевірку на алкоголь не проходив. Лікарю 22.12.2020 року , (коли прийшов в лікарню після перебування у відділі поліції ) не повідомив про те, що його звинуватили у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і не просив перевірити на алкоголь. Допитаний у судовому засіданні інспектор патрульної служби ОСОБА_2 пояснив, що 22.12.2020 року біля 19:50 годин виявили автомобіль у якого не горіла підсвітка заднього державного знаку і зупинили. При перевірці документів водія, котрим виявився громадянин ОСОБА_1 у останнього виявили ознаки алкогольного сп`яніння , а саме запах перегару з порожнини роту , хитка хода , не чітка мова . Склали постанову стосовно того, що не був освітлений номерний знак на автомобілі і протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП у присутності понятих , так як ОСОБА_1 відмовився від проходження перевірки на приладі «Драгер» та відмовився їхати до лікарні. Після чого автомобіль забрали до м. Одеси на штрафний майданчик. Зазначив також , що з гр. ОСОБА_1 до зазначеної події знайомий не був . Біля Роздільнянського відділу поліції , жінка ОСОБА_1 говорила , що була якаясь подія 22.12.2020 р.( нібито поминальний день) і ОСОБА_1 там вживав алкоголь.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 22.12.12020 року, точного часу не пам`ятає, але вже сіріло ( темніло ) , він побачив гр. ОСОБА_1 , котрого попросив підвести додому . ОСОБА_4 завіз його додому та поїхав у центр за жінкою. Біля 11-12 годин ночі він подзвонив і сказав , що він біля поліції і болить рука , він порадив йому звернутися в лікарню . Наступного дня вони разом відвідали лікарню, а потім подали заяву, про те, що трапилося, а саме про отримання тілесних ушкоджень. .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 22.12.2020 року ввечері він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 іхали з роботи. Близько19-30 - 20 години їх зупинили працівники поліції на запросили в якості понятих . Вони вийшли з машини і підійшли до автомобілю поліції , де сидів чоловік. В подальшому він дізнався, що це був ОСОБА_1 . Він відчув перегар , ОСОБА_1 був нетверезим, Проходити тест з допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 в його присутності, а також в присутності ще двох свідків , відмовився На перевірку до лікарні він то погоджувався їхати , то відмовився . Поліцейський склав протокол, який ОСОБА_8 відмовився підписувати . ОСОБА_1 доставили у Роздільнянський відділ поліції.Потім біля поліції була присутня його дружина. ОСОБА_1 погрожував понятим . Зазначив, що при цьому ОСОБА_1 в наручниках не перебував , також відмовився їхати до лікарні від проходження медичного огляду та проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», пояснивши, що дійсно випив 150 грн горілки та сів за кермо автомобіля та керував ним. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 намагався знову сісти за кермо та покинути місце події.

Свідок ОСОБА_9 , допитаний у судовому засіданні надав пояснення про те, що 22.12.2020 року близько 19год.50хв., коли їхав з роботи, також був запрошений працівниками поліції разом зі своїм братом та ОСОБА_5 . Вони вийшли з машини і підійшли до автомобіля патрульної поліції. В автомобілі сидів інспектор ОСОБА_10 і щось писав. На задньому сидінні сидів мужчина. Їм пояснили, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і потрібно бути понятими. Мужчина за задньому сидінні патрульної машини (потім з`ясувалося, що це був ОСОБА_1 ) пояснив, що дійсно випив трішки , потім почав говорити , що не пив. Йому запропонували пройти перевірку на приладі «Драгер» однак він відмовився, також відмовився їхати до лікарні. Свідок також зазначив, що саму зупинку ОСОБА_1 він не бачив, коли їх зупинили, було дві машини- патрульної поліції та ОСОБА_1 ОСОБА_1 лаявся , хотів поїхати на своєму автомобілі , вів себе агресивно йому вділи кайданки та посадили в авто поліції . До Роздільнянського РВ поліції їхали окремо . Жінка ОСОБА_1 мала можливість поговорити з ним, але він кричав на неї стосовно того, навіщо вона прийшла.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №097584 від 22.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 22.12.2020року о 19 годині 54 хвилин рухаючись по вул. Молодіжній 70 м.Роздільна Одеської області, керував автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку волій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР;

- рапортом інспектора СВПП №2 Роздільнянського ВП Дашко Д.С. від 22.12.2020 року відповідно до якого під час чергування в складі ГРПП Роздільнянського ВП 22.12.2020 оку о 19:50 був в м. Роздільна, по вул. Європейській був зупинений автомобіль ВАЗ 21063 д/н430 НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим був складений відповідний протокол. Під час складання протоколу ОСОБА_1 від підпису відмовився, намагався залишити місце події ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 в яких вони пояснили, що 22.12.2020 року близько 19год.50хв., були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу відносно громадянина ОСОБА_1 . В їхній присутності останній відмовився від проходження медичного огляду та проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», пояснив, що випив 150 грн горілки та сів за кермо автомобіля та керував ним. При цьому ОСОБА_1 намагався знову сісти за кермо та покинути місце події ;

- довідкою начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія отримував;

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Предметом спору є керування автомобілем в стані алкогольного сп.яніння.

Ствердження ОСОБА_1 стосовно того, що працівники поліції в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення відмовилися вести його у лікарню для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, спростовується допитаними у судовому засіданні свідками по справі, а також тим, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 був складений 22.12.2020 року о 20:20 годині. До лікарні ОСОБА_1 зі скаргою на біль у руці звернувся лише о 23:30 годині , тобто лише через 3 години після складання протоколу. При цьому ОСОБА_1 не просив лікаря зробити йому перевірку на стан алкогольного сп`яніння, але й не повідомив лікаря. Наступного дня, коли ОСОБА_1 звернувся до травматолога він також не просив перевірити його на наявність алкоголю в крові. Тобто пояснення ОСОБА_1 суддя сприймає, як намагання ухилитися від адміністративної відповідальності .

Надані ОСОБА_1 медичні документи стосовно перелому руки суд долучає до матеріалів справи , але не приймає до уваги, оскільки вони не стосуються розгляду даної справи так , як не є предметом спору.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що дана норма саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 з огляду на наступне:

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 2617-VІІІ), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Закон N 2617-VІІІ повинен був набрати чинності 1 січня 2020 року, а до цього часу Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону мав би внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність до Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади у відповідність до Закону.

3 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом N 2617-VІІІ з 1 січня 2020 на 1 липня 2020 року.

Під час прийняття Закону N 321-IX було визначено, що для уніфікації законодавства потрібно внести зміни до великого масиву законодавчих актів з метою узгодження термінології, запровадженої Законом N 2617-VІІІ, та термінології, яка застосовується в інших законодавчих актах.

Для цього 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 720-ІХ).

У Розділі II Закону N 720-ІХ зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року N 2617-VІІІ.

1 липня 2020 року Закон N 2617-VІІІ набрав чинності, а Закон N 720-ІХ був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Таким чином, частина п`ята статті 94 Основного Закону не допускає набрання законом чинності раніше дня його опублікування.

Головною метою цієї конституційної норми, як зазначено в рішенні Конституційного Суду від 6 жовтня 2010 року N 21-рп/2010,с недопущення набрання законом чинності до моменту його офіційного оприлюднення, чим забезпечується реалізація конституційних положень, відповідно до яких закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення (стаття 58 Конституції України).

З огляду на зазначене, враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Закон №720-ІХ набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування.

Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом N 2617-VІІІ, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було - змінено.

Однак, Законом України N 720-ІХ внесено зміни до Закону N 2617-VІІІ, відповідно до яких із Закону №2617-VІІІ вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1 КК України. Таким чином, з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом N 2617-VІІІ, а стаття 286-1 КК України виключена.Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи …

При розгляді даних матеріалів, особою відносно якої складено протокол не було надано доказів на спростування обставин, викладених в протоколі, та на підтвердження доводів стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді цих матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Проаналізувавши усі наявні в справі докази, суд дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

На пряме запитання судді , чому ОСОБА_1 не повідомив лікаря про те , що його звинувачують у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп,яніння , пояснити не зміг ( ухилився від відповіді) , хоча мав прекрасну можливість довести те , що він не вживав алкоголь. Мав можливість з жінкою пройти в лікарню, але теж не скористався такою можливістю, щоб не бути викритим у вживанні алкогольних напоїв та керуванні в такому стані автомобілем. . Саме цей факт дає підстави вважати , що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп,яніня.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що умисні дії особи яка притягається до адміністративної відповідальності були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування .

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 454,00грн., оскільки судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 33, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами стром на 1 рік .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, громадянина України, ІПН НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.Суддя: А. І. Панчук